Režie:
Václav WassermanScénář:
Ivan BukovčanKamera:
Jan RothHudba:
Tibor FrešoHrají:
Andrej Bagar, František Zvarík, Július Pántik, Soňa Nemanová, Ondriš Jariabek, Karol L. Zachar, František Dibarbora, Vlado Durdík st., Branislav Koreň (více)Obsahy(1)
V začátcích slovenské kinematografie vypomáhali na režisérských postech čeští tvůrci - v případě Čertovy steny to byl Václav Wassermann. Vznikla nenáročná komedie o tom, jak se v rámci zimních radovánek pokoušejí jedno děvče získat hned dva nápadníci. Konvenčně vyprávěný příběh se opírá o předvídatelné zápletky, vypomáhá si podmanivými záběry zasněžených hor a navíc přidává motiv znárodnění, kterým přitakavá čerstvě nastoleným politickým změnám. Jenže ani to nepomohlo a tehdejší kritika film odsoudila jako pokleslou zábavu předválečného ražení. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (9)
Komédia nikdy nepatrila v slovenskej kinematografii k silným žánrom a dokazuje to i tu. Navzdory skúsenému hercovi a neskúsenému režisérovi Wassermanovi a ostatným tvorcom je príbeh dramaturgicky nezvládnutý, žánrová nevyrovnanosť, kde prvá polovica je skôr komédiou a druhá nepodarenou drámou, ale hlavne nepatričnou sa stala absolútne zbytočná scéna s pečiatkami "národný podnik" a poslednou dvojzmyselnou scénou s lúčením sa so "starým životom", ktoré zásadným spôsobom naznačili divákovi, že sa menil režim. Určite by som vyzdvihol postavu Františka Zvaríka, ktorá mu sedela ako uliata. ()
Je to jeden z prvních slovenských filmů a ta nezkušenost tvůrců je na tom sakra znát. REžie se sice ujal Wasserman, ale ten byl asi celou dobu naložený v lihu. Scénář exponuje několik důležitých postav, ale některé brzy po začátku opustí (Pántik) a sejdeme se s nimi až v závěru. Humoru je tu pramálo, herci jsou ochotnicky teatrální. Zkrátka: když nejlepší výkon ve filmu odvádí pes (chatařův vlčák), je tu něco špatně. ()
"Pán šéf, ja v tatranskej zime zahyniem!" Vysokoškolský vyznavač záhaľčivého života, luxusu a černošského jazzu Zvarík sa úskokom ocitne na prostej vysokohorskej chate, kde sa pod vedením chatára a bývalého olympionika Bagara dá na ušľachtilú cestu reprezentanta a zároveň sa dvorí jeho dcére Nemanovej. Predošlé životné sklony podporované do hlavy stúpnuvšou skoroslávou aj zvodmi sirén buržoáznych biznismenov ho ale pripravia o oboje, v tom druhom ho pohotovo zastúpi hudobný skladateľ, vedúci detského speváckeho zboru Žiačik, spolubývajúci a ukážkový slušniak Pántik. "Zišla sa tu skutočná skokanská elita, takže sa dajú očakávať dobré výsledky." Bohužiaľ, okrem spomínaných sa tu síce mihnú Jariabek ako opilec v bare, zodpovedný pečiatkár Zachar, Huba, Durdík a z ampliónu Dibarbora, ale výsledok je na to, že sa hrdí prívlastkom "slovenská lyžiarska komédia" dosť málo vtipný (asi ako slabšia prvorepubliková veselohra), budovateľské motívy sú len mierne naznačené (prevrat prebehol počas natáčania a tým pádom boli do filmu doplnené dodatočne) a zábery na zasnežené končiare a športové zápolenie mi na lepší dojem z filmu nestačia. Asi najviac poteší zopár dobových záberov na štrbskoplesné a horskochatné exteriéry. Čakal som zabudnutý klenot, ale viac ako dve hviezdy dať nemôžem. ()
Film uvádzaný ako slovenská lyžiarska komédia nakrútil český režisér Václav Wasserman podľa scenára, na ktorom spolupracovali Ivan Bukovčan s Ondrišom Jariabkom. Ide skôr o pokus o komédiu, o žáner, v ktorom Slováci nikdy neboli veľmi úspešní. Humor, ktorý sa vyskytuje vo filme zostarol, naopak, niektoré momenty sú dnes síce vtipné, ale nechcene, nebol to zámer tvorcov. V niektorých momentoch mi film pripomínal prvorepublikové filmy. Film vznikol v roku 1948, v roku, keď sa v Československu uskutočnil štátny prevrat, takže do filmu sa dostalo aj trochu ideológie, konkrétne motív znárodnenia. Vo filme nechýba polopatistické morálne ponaučenie na tému: pevná vôľa všetko zdolá. ()
Film bol natáčaný vo Vysokých Tatrách - v Lomnickom sedle, Francúzskej mulde, Skalnatom plese, Solisku, Štrbskom Plese, Mlynickej doline. Pre vtedajších slovenských hercov to bol filmový debut / Zvarík, Pántik, Ťapák, Dibarbora/ a nehrali vôbec zle. V lyžiarskych scénach ich dublovali členovia čs. olympijského družstva bežcov, skokanov i zjazdárov. Jednu z úloh hral i pes, ktorý patrí neodmysliteľne k osadenstvu vysokohorských chát i hôr. Filmu možno vyčítať niektoré veci, ale ja si ho rád pozriem znova pre scenérie Tatier vtedajšej doby i pre dobové lyžiarske umenie. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (18)
- Václav Wasserman stavil spolu s kameramanom Janom Rothom na vizuálne kontrasty – panorámy nepokojných živlov nesmerovali k pritvrdeniu dramaturgických východísk sujetu, ale k monumentalizácii prírodných krás. (Biopler)
- Autori umiestnili príbeh do prostredia hôr, aby konfrontovali večné hodnoty civilizáciou nedotknutého sveta a pominuteľných rozkoší luxusných hotelov a barov. Autori dolepili revolučný motív v scéne znárodnenia firmy výrobcovi lyží, z ktorého sa stal v priebehu nakrúcania triedny nepriateľ. (Biopler)
- Dve tretiny filmu nakrúcali pred znárodnením v roku 1947 a film bol dokončený po znárodnení v roku 1948. Príbeh bol následne upravený a majiteľ továrne na výrobu lyží prišiel znárodnením o svoju továreň. (Zdroj: skcinema.sk) (Raccoon.city)
Reklama