Režie:
Zbyněk BrynychScénář:
Pavel HajnýKamera:
Jan KališHudba:
Jiří SternwaldHrají:
Václav Postránecký, Rudolf Jelínek, Jaroslava Obermaierová, Jiřina Švorcová, Jana Dítětová, Jaroslav Rozsíval, Josef Větrovec, Ilja Prachař, Jan Libíček (více)Obsahy(1)
Normalizační požadavky ovlivňovaly i milostné příběhy - jestliže je zažívali představitelé uvědomělé dělnické třídy, musely být optimistické. Pokud se ovšem přidala inscenační i vypravěčská topornost, výsledkem byl těžko stravitelný pokrm, jak je tomu v tomto filmu. Vypráví o tom, jak čistá a upřímná láska, která se rozhořela mezi televizním reportérem a inženýrkou z chemického závodu, může jedině povznášet. Je natolik příkladná, že film poskytuje jakýsi návod, jak by se zodpovědní lidé měli k sobě chovat, aby rodina byla opravdovým základem socialistického státu... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
Dnes již mírně vyčpělá milostná romance mezi milostným trojúhelníkem Jelínek, Obermaierová a Postránecký. A jelikož Ruda hned v úvodu nepochopitelně vycouvá, začne film být nuda. Snímek tak zaujme spíše sedmdesátkovou chlupatou módou kotlet, mastných přehazovaček, špičatých límečků a bolestivě v rozkroku zaříznutých kalhot.... Mně osobně Postránecký ve svém ohozu připadal děsný a to ani nemusel dělat smutného ptáka. Jelikož je film celkem nuda, doporučuji sledovat ,,hraní'' neherců, kteří se vždy kolem nějakého slavnějšího a známého herce motají. Většinou nemluví, jen různě pokyvují hlavou či koukají jaksi mimo a když už je třeba aby něco řekli, jsou dabovaní.. :-). Dále zaujme (v roce 1973) Postráneckého reportáž o tom, že se chystá pro dopravu stavba obchvatu Prahy! :-) . No a ti co byli u porodu svých dětí a prakticky ihned je dostali do ruky mohou sledovat jak to měli složité budoucí taťkové tenkrát. Milovníci tatrovek si pak pak jistě mlsně mlasknou, když uvidí drsňáka Rudu Jelínka prohánět v kožených rukavicích bílou šestsettřináctku a na zkušební terénní dráze těžkou osmsettřináctku... Technicky založeným pak film nabídne napínavou zkoušku nově vyvinuté plastické hmoty Metalon, která má jít prý dokonce i obrábět... :-)). Dva koňaky za to retro. * * ()
Nebyl by to patrně Jiří Sternwald, kdyby ve filmu, pro nějž napsal hudbu, nepoužil alespoň jednou melodii z písně Svítí, svítí slunce nad hlavou. Nejinak je tomu i zde, zřejmě se jedná o jakýsi leitmotiv jeho filmové hudební tvorby. Snímek sám o sobě osciluje kdesi na pomezí průměrnosti, díky Janu Libíčkovi se však alespoň občas vloudí člověku do tváře smích. ()
Půjdu proti proudu zdejších moralistů. Když se úplně odpoutám od země a doby vzniku, tak je to klasickej romantickej film o konci jednoho vztahu a začátku jiného vztahu. To, že hrdinka je angažováná ve své práci, no a? Pokud by to bylo v dnešní době, hrdinka by byla podnikatelka hákující od nevidím do nevidím, aby poplatila složenky, bylo by to lepší? Aspoň má co řešit v dnešní době, by buď byla tak zavalená prací, že by na vztahy neměla čas, nebo by naopak klepala bídu s nouzí a čekala v jaké rachotě si ji nechají déle jak 3 měsíce. Oficiální text distributora, je takovej krásnej výblitek, že i ten kdo to psal to snad nemohl myslet vážně. A propos rodina by měla být základem každého státu a nevím co je příkladného na tom, že když někoho zbouchnete tak si ho i vezmete, tak by to totiž mělo normálně být i když se to již dlouho nenosí. Navíc čistě z ženského pohledu pokud jste v dlouhodobém vztahu, který se nikam dál nevyvíjí, ale zas není tak špatnej, aby ho měl člověk odvahu ukončit, tak prostě budete opravdu radši hákovat v práci. No a když tu čtu mužské komentáře o tom jak hlavní hrdinka neví co chce. Tak se musím smát, protože je vidět, že ti mužští ženské vůbec nemají prokouknuté. Hlavní hrdinka přesně ví co chce, chce utéct z nudného stereotypního vztahu, kde už vedle sebe žijí jako sourozenci, ale bojí se to ukončit a tak čeká, že se něco stane a ono se to opravdu stane a zamiluje se do někoho jiného. Krásně je tam vidět jak i ten její bajvalej, místo toho, aby dal novému sokovi do držky, tak mu ji přenechá, protože sám vidí, že se zasekli na mrtvém bodě a nikam dál by to stejně nevedlo a i když ji má rád a pořád se oni stará, tak už je to taková opravdu láska jako k sestřičce. Paní Obermaierová byla za mlada hrozně sexy i s bubnem. ()
Jaroslava Obermaierova v hlavni roli a v perfektni kondici, s ocima krasnyma temer jako ma Alisa Frejndlich... lehoucky, pohodovy film, kde ani ta proklinana (ne mnou, je to srdcarka) Jirina Svorcova neuráží, a kde zaver prosviti kratkou ucasti Karolina Sluneckova, jejiz predcasny odchod z tohoto sveta si za nekolik dni pripomeneme...nebo ja tedy alespon ano. ()
Nestopoval jsem to, ale ten odporný jekot saxofonu tam byl v pozadí hodně dlouho. Hodnotit do mínusu ale stejně nejde, protože bych s radostí po zhlédnutí tohoto filmu toto mínus dal. Kvůli spoustě věcem. Po úvodní scéně jsem čekal krimi, ale to se nějak nedostavilo. Takže nastala nuda a poslouchání přiblblých keců. Občas to oživil pan Libíček a na konci pan Dvořák. Za což dávám desítku, protože to byly jen štěky. 10 % ()
Galerie (1)
Zajímavosti (2)
- Ve 28. minutě se ve filmu mihne legendární závodník Karel Loprais. (Miluna11)
- Filmovanie prebiehalo v Prahe, Neratoviciach a Kopřivnici. (dyfur)
Reklama