Režie:
Petter NæssScénář:
Odd-Magnus WilliamsonKamera:
Gaute GunnariHudba:
Aslak HartbergHrají:
Odd-Magnus Williamson, Sara Khorami, Øystein Martinsen, Marlene Stavrum, Karoline Krüger, Ebba Steenstrup Såheim, Ylva Bjørkaas Thedin (více)Obsahy(1)
Kasper Berntsen (40) je úspěšný stand-up komik. Má všechno, co si člověk může přát: pravidelně vystupuje v nejlepším komediálním klubu ve městě, má krásnou přítelkyni a vede báječný život jako veřejně známá osoba. Jednoho dne se však všechno změní. Kasper je propuštěn a přijde o své pravidelné vystoupení. Ještě téhož večera, kdy se vrátí domů, ho opustí jeho přítelkyně. Aby toho nebylo málo, Kasper se ocitne tváří v tvář nejhorší noční můře, jakou si lze představit: je pozván k lékaři, kde zjistí, že má nevyléčitelnou rakovinu. To vše ve stejný den. Nic k smíchu je dojemný příběh o tom, jak se Kasper vyrovnává s vážnou nemocí a jak získává novou víru v sebe sama a znovu se začíná smát. (Pilot Film)
(více)Videa (2)
Recenze (5)
Norský Muž na měsíci. Čas mezi narozením a smrtí je třeba si užít, ať čelíte čemukoli. 60 % ()
Není to až tak ultrazázračný film. Nicméně v úvodu si nastavuje laťku příhodně nízko. Říkáte si, že bude sázet na (rádoby) drsný humor, povrchně atraktivní fórky nad excentrickou trans manažerkou etc. Aspoň já si to teda říkal. A pak opravdu vynikne to, jak tam vlastně nic blbě není a jak bárka proplouvá mořem o mnoha nástráhách (jak skrze trigger témata, tak mísením romantických, komediálních a dramatických poloh) se ctí. Nesmíte začít chtít zase moc. Musíte si užít těch dlouhých prostředních 80 % doby, kdy to je hezké, milé a solidní, a tím nemyslím ani tak řemeslný průměr, jako že jsem tomu uměl věřit a mělo to blahodárný účinek na mou duši zatíženou nepříliš excelentním dnem. Na konci převáží zase kýč, ale aspoň si můžete poplakat. Kamera je navíc opravdu dobrá. ()
Přes to všechno optimistické..../viz pozn./.(70%) ()
Předem říkám, že nesnáším standup komiky, takže moje hodnocení není úplně nestrané; prostě povolání hlavního hrdiny špatně. I proto to nad tři hvězdy nevytáhnu. Ale film funguje celkem dobře. Začátek si člověk fakt užívá, před závěrem je to sice zabité estrádou, která nedává smysl (jsem anti-standup comedy!). Závěr už zase zahřeje na srdci a možná by i ty čtyři hvězdy byly, ale jelikož téma lgbt je už dneska asi povinné.. Osobně bych uvítal více scén z léčebných sezení, které by fungovaly mnohem lépe než ta zbytečná estráda.. ()
Stand-up komici už musí předstírat rakovinu, aby přesvědčili lidi, že jsou vtipný. Stokrát viděné situace "terminálních" snímků zkombinované s takovým tím bezpečně opatrným, ale jakoby drzým humorem, který se nejprve vysmívá terapeutickým prostopravdám a pak je sám reprodukuje a aplikuje. Na závěr ještě propašuje do vašeho kina obhajobu streamovaných představení jako plnohodnotné alternativy kolektivního zážitku a s tím může jít laskavě do prdele rovnou. Je mi líto Gunnariho fyzicky přítomné až intruzivní kamery, která to celé dost oživuje, ale když vidím v hromadě blití špatně strávenou dobrou hranolku, tak to hned nebudu považovat za něco k jídlu. ()
Reklama