Režie:
Duccio TessariScénář:
Fernando Di LeoKamera:
Francisco MarínHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Giuliano Gemma, Nieves Navarro, George Martin, Lorella de Luca, Fernando Sancho, Antonio Casas, Rinaldo Zamperla, Juan Torres, Manuel Muñiz (více)Obsahy(2)
Pokračování velmi oblíbeného spaghetti westernu Pistole pro Ringa od režiséra Duccia Tessariho je volně inspirováno Homérovou Odysseou. Odysseovskou postavu kapitána Montgomeryho Browna zde opět ztvárnil Giuliano Gemma. Všichni se domnívají, že kapitán Brown zahynul v občanské válce. Ten se však vrací ke své rodině a zjistí, že jeho dům obsadili banditi a jeho žena je zasnoubena s jedním z jejich vůdců jménem Paco Fuentes. Ve snaze zjistit, zda mu jeho manželka Hally zůstala věrná, si odbarví vlasy a přestrojí se za mestického rolníka. Postupně tak znovu získá přístup do svého starého domova a zjistí, že má dceru, kterou Paco využívá jako páku na Hally, aby se podvolila jeho touze se s ní oženit. Ringo zburcuje obyvatele města a vydá se porazit bratry Fuentesovy a získat zpět svou rodinu. (Cinemax)
(více)Recenze (19)
Pro mne nejlepší vážná Gemmovka. Kapitán Giuliano je sympatickým hrdinou s emocemi, city a oprávněně ukřivděnými pocity (a tikem alá Klaus Kinski), který se nevěda o událostech událích v době jeho nepřítomnosti navrací domů, aby musel posléze v přestrojení za Mexičana bojovat za svá práva, jméno, manželku, malou dceru (!) a spravedlivou pomstu, což bude proti slizkému George Martinovi s prapodivným fiží a rozhalenkou a jeho brutálnímu bratru Fernandu Sanchovi s elegantní loknou a květinou v klopě šviháckého oblečku více než obtížné. Většinu filmu netradičně zarostlý Gemma tu totiž není ten nadnesený floutek, naopak, zprvu velice mírumilovný osudový hrdina, tento většinou vzorový hoch s oblibou pijící mléko se zde opíjí, kouří, je neustále sváděn úžasnou Nieves ve veliké roli a přesto je jedním z jeho mravně nejzachovalejších hrdinů. Vcelku velice melancholický a dojemný příběh s dojímavým Morriconem, výbornou kamerou, statečným raněným hrdinou a úžasně věrohodnými bitkami. Jen závěrečných cca 10 minut s bláznivou přestřelkou, lehce se nehodícím indiánem a kulometem zvaným Motýlek do jinak velice melancholického díla krapet nesedí. Nicméně, znaje "první díl Ringa", tohle oproti němu snad točil někdo jiný a zcela uvážlivý. Velká škoda, že byl Gemma ve špagetách zahrabán do určité role tipu Arizony Colta, protože zde mě konečně přesvědčil, že by měl na mnohem mnohem víc. ()
Ďalší zo spaghetti westernov, pojednávajúcich o "Ringovi“, nie však o obávanom Johnnym Ringovi z tombstonskej bandy Cochise County Cowboys, ako by sa jeden možno domnieval, ale o fiktívnom Montgomery Brownovi, ktorý na začiatku síce letmo spomenie, že ho kedysi volali Ringo, viac už ale túto prezývku v súvislosti s ním nikto nepoužije. Inak ale Il Ritorno di Ringo patrí k tým kvalitnejším spaghetti westernom a vo viacerých ohľadoch predčuje svojho odľahčenejšie poňatého bračeka A Pistol for Ringo z rovnakého roku. Na rozdiel od spomínanej Pištole pre Ringa, kde ma postava ľahtikárskeho Ringa a tým pádom ani jeho predstaviteľ nezaujali, tu Giuliano Gemma naozaj hrá a hrá dobre. Za zmienku stojí aj zmyselná Nieves Navarro, stvárňujúca v oboch filmoch milenku pupkatého Fernanda Sancha, ktorý je v rámci špageťákov čosi ako prototyp postavy neveľmi bystrého mexického banditu. ()
Ringo - stejný rok, stejný režisér, téměř stejní herci a dva naprosto rozdílné filmy. Zatímco Pistole pro Ringa byl spíš klasický a hravý western s šablonovitými postavami , tak Ringův návrat šel zcela jinou cestou pravých špaget, životné charaktery, temnější a chytlavější příběh a zcela jiný Gemma, jeho změna pro mne byla asi největším ( a milým) překvapením. Zatímco v Pistoli to byl takový typický a vlastně vnitřně prázdný hejsek, tak tady se mi dostalo postavy, která měla svou motivaci, pocity a totožnost. Ale nejen Gemma tu byl lepší, prakticky všichni zúčastnění tu měli své místo a hodnotu. Prostředí bylo zvoleno také o třídu lepší, prašné a špinavé městečko výborně dotvářelo pochmurnou atmosféru. Téměř jako by byl Tessariho záměr natočit dvě zcela odlišné varianty jednoho příběhu a tahle druhá je přesně tím co na špagetách miluju - plná kulek i emocí. ()
Za výživnou závěrečnou dvacetiminutovku musím střelit čtyřku, ačkoli hraní Giuliana "Buď něžný, Nicolasi" Gemmy se omezuje na občasné nervové záškuby v levé tváři a přidržování si zmrzačené pravačky (hrdinův fyzický handicap byl v těchto westernových produkcích dost obvyklým jevem). Představitel Estebana Fuentese navíc vypadá jako Dóda Pištěk, který prošel lehkou odtučňovací kúrou v soláriu. O holčičce hrající si před tatínkem s koltem a opakovaných pohledech pod sukni Nieves Navarrové nemluvě. ()
Tenhle film má s Pistolí pro Ringa společné jenom tvůrce. Skoro všichni herci z "prvního dílu" tady hrají taky, akorát jsou na trochu jiných stranách. A je o dvě třídy lepší než první film. Vytratila se rodokapsová barvotiskovost a šablonovitost charakterů, Gemma nefrajeří, ale normálně hraje svojí postavu, příběh (výpůjčka z klasiky, zajímavě podaná) dává smysl a je zajímavý, dokonce i komický stařík květinář je sympatická postava, prostředí zaprášeného městečka v pohraničí se mi líbilo mnohem víc, než hacienda v prvním dílu a Morricone překonal sám sebe. Pokud existuje western s Giulianem Gemmou, který by měl vidět každý fanda špaget, určitě to není Day of Anger, ale tohle. ()
Reklama