Obsahy(1)
Druhá část dokumentárního projektu OLYMPIA zobrazující letní olympijské hry konané roku 1936 v Berlíně. Soutěžní disciplíny se často konají mimo olympijský stadion a mnohé záběry na sportovce fungují jako oslava krásy lidského těla. (ČSFD)
Recenze (33)
Hm....Rok kdy olympiáda ztratila svou nevinnost... ()
Mussoliniho pohár ()
Oslava krásy lidského těla? Asi ano. Chvílemi v působivých záběrech jindy v naprosto obyčejném a málo prozrazujícím pohledu na naprosto obyčejného muže (žen je tam pramálo, snad kromě skoků do vody). V čem tedy tkví těch neuvěřitelných 90%? Těžko soudit. Olympia je totiž specifickou ukázkou stylizovaných dokumentů o kráse lidského tělo na pozadí velké sportovní události a to letních olympijských her v Berlíně. Svým způsobem je to tak jedinečný způsob jak nahlédnout zpět do doby a vnímat ji skrze černobílé obrazy. Pokud vám tato formální krása společně se sportovním děním a různými disciplínami prováděnými "nádhernými" lidskými bytostmi stačí, přeji vám to. Mě to totiž nestačilo a neumím si představit druhé shlédnutí, to bych jistě umíral nudou ještě více... Přesto ta vizuální krása a nápad se musí ocenit. Jen já nebudu ten pravý...na oslavu (krásné) nudy. ()
Trošku slabší než první část..... ()
Tohle mě zpočátku bavilo o něco méně než první díl, protože zde bylo víc nepříliš zajímvých a nepříliš fotogenických sportů jako jachtink, box, Modern Fünfkampf atd. A chyběl tu můj oblíbený pan Himself. Ale pak v závěru přišly skoky do vody, a já roztál! Šlo o nejlepší pasáž z obou dílů dohromady. Vskutku n-á-d-h-e-r-n-é zpomalené záběry, často z velice netradiční perspektivy. Kamera je třeba přímo pod věží u hladiny obrácená směrem vzhůru, nebo je umístěná v takovém úhlu, že se zdá, že skokan letí zdola nahoru, někdy kamera následuje skokana až pod hladinu. Na současných olympiádách jsem zdaleka tak pěkné záběry neviděl. Z dalších věcí mě zaujal třeba jeden u nás už nepříliš známý sport - pólo (ne, nemyslím vodní), dále gymnastika, jezdectví (kde se nejtěžší překážkou ukázal asi metr hluboký rybník) a veslování, okořeněné záběry přímo z lodi (patrně netočenými přímo při závodě, ale i tak efektními) ()
Otevřené nebe, a to i u takových disciplín jako gymnastika, i velké množství různorodých neatletických disciplín dává Rifenstahlové možnosti, kterých bohatě využila. Je to opět naprostá fantazie a nad některými záběry se tají dech. Osobně mě velmi zaujal moderní pětiboj, který byl ryze armádní záležitostí, končil mnohými krvavými zraněními a je asi jedinou disciplínou, která schopnosti německých sportovců-důstojníků cíleně vyvyšuje nad těmi ostatními. Ale jsou tu i mnohé jiné disciplíny, které mají i velkou dokumentační hodnotu, pokud je porovnáváte s tím, kam se vyvinuly dnes. Po zhlédnutí tohoto dvoudílného skvostu vás bude opravdu mrzet, že Leni Riefenstahlová upsala svou filmařskou duši ďáblu. ()
Olympia je prastaré kultovné miesto v Elidii na západnom pobreží Peloponeského poloostrova. Olympia nikdy nebola mestom, ale posvätným okrskom so sakrálnymi a športovými zariadeniami. Konali sa tam každé štyri roky olympijské hry. Bola to oslava ľudského ducha a tela. Kalokagathia. Antická tradícia, ktorá sa stala jedným z pilierov európskeho spôsobu života. V roku 1896 bola obnovená táto ušľachtilá idea a začali sa konať novodobé olympiády. Ich najväčšou filmovou podctou a oslavou je dielo režisérky Leni Riefenstahlovej - "Olympia - Fest der Volken (Prehliadka národov) / Fest der Schonheit (Oslava krásy)". Vzniklo pri príležitosti jedenástych hier, ktoré sa konali v roku 1936 v Berlíne. **** ()
Samozřejmě bych mohla být vrcholová atletka, ale má to snad smysl, když mě u toho dnes už nikdo takhle nenatočí? ()
[7,5/10] (IOC, Olympia Film, Tobis) (Čb. /// Produkce: Leni Riefenstahl /// Scénář: Leni Riefenstahl /// Kamera: Wilfried Basse, Werner Bundhausen, Leo De Lafrue, Walter Frentz, Hans Karl Gottschalk, Willy Hameister, Walter Hege, Carl Junghans, Albert Kling, Ernst Kunstmann, Guzzi Lantschner, Otto Lantschner, Kurt Neubert, Erich Nitzschmann, Hans Scheib, Hugo O. Schulze, Károly Vass, Willy Zielke, Andor von Barsy, Franz von Friedl, Heinz von Jaworsky, Hugo von Kaweczynski, Alexander von Lagorio /// Hudba: Herbert Windt, Walter Gronostay /// Filmový festival v Benátkách: Leni Riefenstahl (Mussoliniho pohár - nejlepší film)) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
Možno bude pre väčšinu ľudí druhá časť Olympie zábavnejšia, pretože sa nevenuje iba jednému športu, ale viacerým. Pokiaľ vás nebaví box, tak o chvíľu sa pozeráte na cezpoľný beh koní cez prekážky a pokiaľ na vás bude dokument spočiatku príliš zameraný na výsledky, tak príde jeho vrchol, plavecké disciplíny. Tam už ide skutočne najmä o ten festival krásy. Niekoľko neskutočných záberov, pri ktorých sa aj dnes ťažko chápe, ako boli nakrútené. Stále však u mňa platí, že Olympia pôsobí trochu monotónne, predsa je to len dokopy tri a pol hodinový film, ktorý sa zameriava čisto na šport, dnes by určite filmár nahliadol aj do zákulisia a poskytol vlastný komentár. Ale ak sa pozeráme na vec z historického hľadiska, je málo čo vyčítať. ()
Videl som iba druhú časť (Oslava krásy) a zaujalo ma akurát to, aký obrovský pokrok sa udial vo všetkých oblastiach športu za 80 rokov od nakrútenia tohto dokumentu. A nie menší pokrok sa udial v snímaní športových zápolení. Dnes je to už iba historický dokument. Chcel som ho vidieť, ale iba preto, aby som mal predstavu, ako sa s ním vyrovnala Leni Riefenstahl. ()
Nejpodivnější Olympijské hry, které dosud lidstvo mělo. Název je - v souvislostech s událostmi, za kterých se OH konaly - trpce úsměvný.***(25.11.2010) ()
Kým v prvej časti sme sa venovali výhradne atletike, tu sa dočkáme ,,zvyšku,, ktorý obsahuje viac či menej atraktívne a populárne športy ( box, plachtenie, šerm, cyklistika, jazda na koni atď. ). Druhá časť megalomanského projektu, je režijne nápaditejšia, dynamickejšia a vzhľadom na pestrosť disciplín aj zaujímavejšia. ()
Olympia, 1938 režírovala Leni Riefenstahl a je to dokument z 11. letných olympijských hier konajúcich sa v Berlíne v roku 1936. Pozostáva z dvoch dielov 1. Festival národov a 2. Oslava krásy. Ide o jeden z najlepších športových filmov s veľmi vysokou umeleckou hodnotou. Vykresľuje ľudí všetkých rás a národov ale dokument je úžasný i z hľadiska historického, pretože je tu vidieť ako bolo Nemecko sfanatizované. Z týchto olympijských hier bol prvý krát vyrobený celovečerný film oslavujúci Hitlera a nacistickú stranu v Nemecku. Ale, ktoré olympijské hry boli čisto oslavujúce olympijský ideál? Je vždy olympiáda iba o športe, vtedy to bola oslava nacizmu a dnes vplyvom obrovského marketingu je to oslava Coca Coly a Nike. Alebo sa mýlim? Po vojne Leni Riefenstahl bola štyri roky väznená Spojencami, ale ani jeden súd ju neodsúdil za vojnové zločiny. Zomrela 101 ročná najtalentovanejšia režisérka na svete. ()
Druhá část Olympie pokračuje ve stejně kvalitním duchu jako jednička, možná se mi zdála i o chlup lepší. Zatímco jednička se zabývala výhradně lehkou atletikou, ve dvojce opustíme Berlínský stadión a předmětem zájmu jsou (vyjma desetiboje, kdy se na chvíli na stadión vrátíme) neatletické sporty. Opět naprosto perfektní záběry, ať už se jedná o "šerm stínů", dojezd cyklistického závodu či skoky do vody. A ten úžasný závěr! Zakončení hodné vynikající filmařce, jakou Leni Riefenstahlová jistě byla. ()
Co se filmu nemůže vzít, tak to je skutečnost, že se nijak nesnaží prosazovat německé sportovce, ale ukazuje klání, kde vítězí různé národy, především se pak zdá, že to jsou Američané, kdo se zde představují nejvíce. Dokument je úžasný i z hlediska historického, protože sice je zde vidět, jak je Německo zfanatizované, i když to může být dáno i hrami, ale je krásné sledovat i to, jak se jednotlivá sportovní odvětví vyvíjela. Tento film se soustředí na větší šíři sportů, nikoli jen na atletiku, a je to neméně zajímavé jako první film. ()
ocenenia : MFF Benátky 1938 - Najlepší film ()
Snímek značných filmařských a hlavně dokumentačních kvalit. Jako pěst na oko s porovnáním se současnými reportážemi ze sportovních akcí, kde jde pouze o to kdo vyhrál - tady je vyzdvyžen sportovní výkon, ať už vedl k vítězství, nebo ne. Toto trochu "kazí" ten leutnantský pětiboj - to je vážně síla. ()
1. atletická část se mi zdála lepší, ale i tohle je skvost dokumentární tvorbu...zde už se nedá vycítit téměř žádná propaganda (narozdíl od první části) ()
Reklama