Obsahy(1)
Zatím co se dvanáctiletý Vinnetou vidí už jako velký bojovník, jeho otec věří, že se má ještě hodně co učit... Kmen mladého Vinnetoua se ocitá v nesnázích. Visí nad ním hrozba hladomoru, jelikož stáda bizonů stále řídnou. Mladý Vinnetou je synem náčelníka kmenu. Aby mu dokázal své schopnosti a pokračoval v úspěších svého otce, rozhodne se vydat na nebezpečně dobrodružnou cestu za záchranou osady... (Televize Seznam)
(více)Recenze (8)
Novodobé spracovanie Winnetoua nedopadlo až tak zle, ako som si myslel. Zaujímavý vizuál a kulisy, celkom sympatickí malí herci, ako aj celkovo dobrodružný prvok na motívy známej indiánskej predlohy. Slabá dejová linka tento snímok zráža o niečo dole, ale hlavným mínusom je absencia "duše", ktorú mali staré známe winnetouovské príbehy, na ktorých sme vyrastali. Proste mi to trošku prišlo ako taký moderný kalkul bez nejakého významného odklonu k originálnej sérii. 60 % ()
Milý a pohodový film s jednoduchým dějem. Zkrátka pěkná „indiánka“ pro děti. I když jsem film hodnotil vysoko, tak v něm bylo pár věcí, které si podle mě takové hodnocení nezaslouží. Nevím třeba, proč byl film natočen v takové podivné nebarevné přírodě. Ono vůbec celý film je takový celý okrový; žádná zeleň, modrá obloha… Nepochopil jsem, proč si autoři filmu zvolili pro jména svých hlavních postav jména z tzv. mayovek; Vinnetou, Nšo-či, Inču-čuna, Sam Hawkens. Dnešní děti si tato jména nemůžou spojovat s hrdiny filmů, které byly natočeny podle románů Karla Maye. ()
Na tento film som bol veľmi zvedavý,nakoľko ho predchádzala kniha,ktorá bola v Nemecku zakázaná pre rasistické názory hrdinov. Kto však očakával romantiku Karla Maya 60 - tych rokov točenú na Plitvických jazerách s podmanivou hudbou,bol sklamaný. Dej je výmysel nemeckých scenáristov, kde mladý Winetú s bielym bratom hladajú stratené bizony. Kostýmy na prvý pohľad úchvatné, pri detailoch odfláknuté / čelenka Nšo-či nie z korálok,ale z bavlny/, biela šamanka pripomína 100 ročnú Merlyn Monro a hlavný záporák zjavne inklinuje ku komunite LSBGI.Eštesa tu objavil malý Sam Hawkens a Inču- čuna. Zato exteriery boli točené v španielskej Almerii, kde točili slávne špaghetti westerny 60 tych rokov. Napriek tomu som rád,že sa Winetú po 60 tych rokov opäť vrátil a už sa tečím na pokračovania Winetú v Udolí straztených mobilov a Winetú a jeho biely brat Erik Honeker, Howgh !. ()
Pokud chtěli tvůrci točit film v krajině podobné "apačérii" (především Nové Mexiko, Arizona a nejsevernější části Mexika), tak měli se španělskou Almérií celkem dobrou ruku. Apači žili především v pusté a nehostinné krajině, to je fakt. Apropos ve stejné oblasti před 60 lety Němci natočili filmy Divokým Kurdistánem a V říši stříbrného lva. Oblečení Apačů hodně připomíná prérijní indiány (prerijní Apači byli také, ale bylo jich moc málo), avšak aspoň mají červené čelenky, které nosili především čirikávští Apačové. K ději filmu: dobrodružný příběh pro děti, bohužel však ne moc pro dnešní děti. Něco úplně jiného než trilogie Vinnetou z roku 2016. S dílem Karla Maye má tento film společné jen pár postav, kmen Apačů a Vinnetouovo pokrevní bratrství s bělochem. Na druhé straně jsem rád, že němečtí tvůrci pojmenovali náčelníka jako Inču-čunu a jeho děti Vinnetou a Nšo-či. Podle mého důstojným způsobem dali dnešním dětem v Německu najevo, že existuje taková postava. Některé děti to určitě zaujalo a pár z nich třeba i sáhlo po opravdové knižní mayovce. Se skutečnými dějinami divokého západu a bojů indiánů s bílými dobyvateli nemá film moc společného, poněvadž děj filmu je velmi naivní, což je dáno snahou natočit klasický "dětský dobrodružný" film. Herci byli vybráni dobře a tvůrčí tým odvedl profesionální práci. Je s podivem, že knihy k tomuto filmu byly v Německu staženy z distribuce a označeny za rasistické (sic!). ()
Už dlouho jsem nebyl tak nadšený, jako při sledování tohoto klasického dobrodružného filmu. V té záplavě fantasmagorických filmů s neexistujícími příšerami a zloduchy bez tváře působí tento snímek jako živá voda. Krásné herecké výkony, sympatičtí hlavní hrdinové, skvělá výprava, to vše mě vedly k jednoznačnému ohodnocení 5 hvězdičkami. Je to film pro kluky od 8 do 88 let se vším všudy. Doporučuji všem, kdož mají rádi klasické dobrodružné filmy! ()
Prekvapivo dobre natočený western aj keď "detský". Myslím, že skvele vybraní herci, pobavil aj mladý Sam Hawkins :) Som rád, že to nebolo natočené ako nejaká bláznivá paródia, akých je kopa. Za mňa 95%. ()
V minulosti už byly natočeny filmy na motivy klasických příběhů, jejichž hlavní postavy hrají děti (namátkou Das goldene Ding, 1972). Tohle je ale něco nového, protože hlavními hrdiny zde jsou děti. „Klasický“ dospělý hrdina dnes totiž téměř nikoho nezajímá a klasické dobrodružné příběhy obsahující poselství o vlastnostech jako je odvaha, čest a podobně, jsou dnešním kritikům k smíchu (příkladem může být zpracování díla Karla Maye ve filmu Vinnetou: Nový svět, 2016), kde Old Shatterhand je doslova karikován jako změkčilý a ustrašený snílek, zatímco Vinnetou je prezentován div ne jako pochechtávající se idiot. Takto se dnešní doba „vypořádala“ s hrdiny. Ale když v hlavních rolích vystupují jen trochu odrostlejší děti, může být všechno jinak. Nikdo nemusí vymýšlet trapné karikatury hrdinů, protože to, co by u dnešního dospělého hrdiny působilo jako přehnaný patos, to lze u dospívající postavy vyjádřit jako nefalšovaný entuziasmus. Aby hrdina mohl být hrdinou, musí být dítětem. Jako karikatury jsou naopak znázorněny dospělé záporné postavy – „tetka“ Todd a členové jeho bandy. Nejde z nich strach a hrůza, jsou spíše k smíchu (dopadli tak trochu jako karikatury nacistických pohlavárů v britských a sovětských humoristických časopisech z dob druhé světové války) či k politování. Z dalších postav zaujme ještě Sam Hawkins v chlapeckém vydání, který však v příběhu vystupuje natolik epizodicky, že jediným charakteristickým rysem, který zde může projevit, je známý dovětek „... jestli se nemýlím.“ S dílem Karla Maye se tak vlastně stalo něco podobného, jako se slavnými Gulliverovými cestami od Jonathana Swifta, které v době svého vzniku byly vším možným (filosofickou úvahou a politicko-etickým podobenstvím), jen ne „pohádkovým“ příběhem pro děti – tím se staly až v důsledku změn ve vnímání literárního díla v měnící se společnosti. Samozřejmě, že i předchozí filmová zpracování díla Karla Maye (především to klasické ze 60. let 20. století) byla oblíbená také mezi dětskými diváky, ale v tomto novém zpracování nejsou děti pouze diváky, ale také herci. Tím se dostávám opět na začátek – myšlenka „nahrazení“ dospělých herců odrostlejšími dětmi nebyla v tomto filmu jen mechanicky převzata, nýbrž tvůrčím způsobem rozvinuta. „Omlazení“ hlavních postav, to byl ten chybějící prvek, který umožnil vytvořit nové zpracování klasického příběhu, a to pouhých šest let od předchozího filmového zpracování (mám opět na mysli výše připomenutý film z roku 2016). K samotnému filmu – diváka čeká jen nezbytně nutná míra násilí (film jsem viděl nedávno, a přesto pátrám v paměti, zda v něm byl vůbec někdo zabit – ale myslím, že nikoliv), krev nestříká proudem, a přesto je zde několik velmi silně napínavých momentů (například vůz řítící se k okraji útesu), při nichž jen trochu citlivější divák zadrží dech. Nechybí ani okamžiky krajně dojemné (například křísení napolovic utonulého Vinnetoua). Napětí, dobrodružství, ale i dojemné okamžiky, tedy je zde vše, co patří ke zvolenému žánru. S láskou je to vzhledem k věku hlavních hrdinů poněkud komplikovanější, protože na to, aby se zamiloval do Nšo-či, nemá Tom Silver (jak se jmenuje postava Vinnetouova pokrevního bratra) potřebné parametry, zatímco Miss Sally se k němu chová spíše jako k „adoptivnímu synovi“ než jako k milenci. Zato je však v příběhu vyjádřen jiný druh lásky, a to lásky poněkud již obstarožního náčelníka Inču-čuny k oběma svým potomkům. V každém případě patří film k tomu nejlepšímu, co mohlo být v dnešní době a ve zvoleném žánru natočeno. Spokojený divák se může těšit na pokračování. Je jen škoda, že je u nás film k dispozici jen v původním znění bez titulků. Dokonce i Poláci a Slováci mají dabing, zato u nás si nikdo nedal práci ani s titulky (film jsem sledoval s titulky anglickými). Nezájem českých distributorů je možná dán i tím, že film obsahuje pasáže, které by pro konzervativního českého diváka byly obtížně stravitelné (namátkou močení - byť jen v záběru zezadu, mazání hýždí šťávou z aloe vera...). K výpravě a kostýmům snad jen malou etnografickou poznámku – Vinnetou sice patří ke kmeni Apačů, avšak podobně jako i v jiných zpracováních, stany i oblečení indiánů zde připomínají spíše Dakoty a jiné prérijní indiány. Toto pojetí však do určité míry vychází již z literární předlohy, kde popisy reálií rovněž odpovídají spíše prérijním indiánům než Apačům. Divák je na takovouto představu indiána z dobrodružného příběhu zvyklý a není proč ji měnit. () (méně) (více)
Reklama