Režie:
Kevin SmithScénář:
Kevin SmithKamera:
Learan KahanovHudba:
James L. VenableHrají:
Brian O'Halloran, Jeff Anderson, Kevin Smith, Jason Mewes, Trevor Fehrman, Rosario Dawson, Marilyn Ghigliotti, Fred Armisen, Justin Long, Ben Affleck (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Dante (Brian O'Halloran), Elias (Trevor Fehrman), Jay (Jason Mewes) a Silent Bob (Kevin Smith) jsou po infarktu naverbováni Randalem (Jeff Anderson), aby natočili film o samoobsluze, která to všechno začala. (mikki089)
Recenze (50)
Tak som konečne dostal chuť si to pustiť a bohužiaľ je to také sklamanie ako sa dalo čakať. Smith to už v sebe nemá. Nezvláda nielen formu, ale už mu došli aj nápady. Téma smrti tu proste vôbec nefunguje. Najsmutnejšie bolo, že po náznaku posunu v živote ústredného dua v minulom diely, sa ukázalo, že sa mentálne vrátili niekde do stavu z jednotky. A tie somariny, ktoré zamlada pôsobili cool, sú už len trápne. Najviac to vidno v druhej polovici filmu, v ktorej sledujeme ako opakujú scény z jednotky. Skutočne vydarených vtipov, ktoré ma rozosmiali, tam je minimum (cameo Ethana Supleeho, ktorý tú skurvenú loďku stále nevidí). Väčšinou sa len cituje alebo nadväzuje na legendárne hlášky z minulých Smithových filmov, ktoré, sú také legendárne, že som si ich dobre pamätal, aj keď som tie filmy nevidel už roky. Na hlášky z tohto dielu si už zajtra nespomeniem. Väčšina cameo výstupov je tiež zbytočná. Affleck znova pripomína, prečo získal povesť mizerného herca. Celkovo sa mi vôbec nepáčilo aký osud Smith pre tieto postavy prichystal a ani samotné spracovanie tomu vôbec nepomohlo. So Smithom to definitívne vzdávam. Chcel som dať tretiu hviezdu aspoň z nostalgie, ale pri repete predošlých filmov, si tento diel už nepustím. 5/10. ()
Kevin Smith se vrací do Quick Stopu v New Jersey a točí film o tom, jak tam v devadesátých letech točil film. Meta hrátky sice nejsou tak divoké, jak by se dalo ze zápletky čekat, přesto jde hlavně o film pro lidi, kteří mají ranou tvorbu tohohle režiséra rádi. Jenže nový Smith už s tím starým nemá moc společného. Dialogy postrádají nápaditost a uvěřitelnost těch z předchozích filmů a herci tu občas vyloženě trpí ve scénách, na něž jejich schopnosti nestačí. Až někdy v polovině začnou Clerks III působit jako sebevědomý film a ne jen jako sázka na nostalgii, která vychází jen napůl, protože Smith už jednoduše neumí nabídnout to, čím si fandy kdysi získal. Pořád to plus mínus funguje, je však otázka, jestli díky režisérovi a scenáristovi, nebo naopak navzdory jeho snažení. ()
Těžká podívaná k hodnocení i k zasmání. První Clerks totiž komentovali každodennost nahořkle, aby jejich pokračování vyznělo pozitivněji, nadšeněji a potěšilo jako univerzální životabudič. A třetí díl funguje přesně obráceně. Radost se v něm nachází jen při pohledu dozadu a Dante s Randym jasně dávají najevo, že líp už bylo, i když třeba v případě druhého jmenovaného nikdy skutečně dobře nebylo. To jen ta obyčejnost, devadesátá a nultá léta, bezstarostnost, to všechno působí svěžeji, originálněji a všední současnost o to utrápeněji. Pro mnohé je Kevin Smith jen stínem člověka, který dokázal oslovit celou generaci. U návratu Jaye a Boba jsem se chvílemi netvářil nadšeně a nevěděl, proč právě tudy, proč opakovat gejzír šílenství, který občas pobaví, ale daleko častěji působí jako variování minule viděného. U návratu do sámošky chápu potřebu ještě jednou se vyjádřit mnohem víc. Je to totiž daleko víc o životních rozhodnutích, o křižovatkách, ze kterých není úniku a o zodpovědnosti, kterou s sebou přináší obyčejný dospělý život. A samozřejmě, hrozně mě mrzí, že se pokračuje právě tudy a že Smith dobrovolně krade tu parádní náladu předchozímu dílu, který už nikdy nebude působit tak vesele. Budiž mu v rámci definitivního přeorientování se na vztahy přátelské více než na vztahy milostné odpuštěno. Smith znovuzrozený totiž nechce bavit, nechce se flákat, nepotřebuje být mladý ani starý muž za pultem. Chce jen v úloze rozumného zkušeného strýčka poradit pár posledních životních rad všem, kteří si sem našli cestu. Já si je rád poslechnu, rozhodnutí už je pak na každém z nás. Jestli jsou mu bližší hvězdná camea a vtípky nebo možnost si odnést něco malého navíc. ()
Vlastne nakonec vubec ne tak blby, jak jsem se obaval. Jasne, Smith uz ma to nejlepsi za sebou a vicemene se uz jen opakuje, ale jako takovy zakonceni osudu particky ze samosky to vcelku dobre funguje a vlastne je to asi to nejlepsi, co Smith natocil od Zack a Miri, i kdyz na prvni dily to samozrejme ani zdaleka nema. Opet tu mame mix popkulturnich narazek, vtipnejch kecu o nicem a sprostejch hlasek a tentokrat i prekvapive dost dojemnejch a depresivnich momentu o smyslu zivota. A ono to dohromady vlastne funguje, navic herci jsou super sympataci a hrajou dobre. Takze ja byl nakonec mile prekvapenej. Slabsi 4*. ()
Není to dobrý, rozhodně ne ve srovnání s prvními dvěma díly. Jako by Smith už vážně neměl co říct, a tak vyrukuje se smrtí, aby trojka měla vůbec nějaké téma, což mě osobně štve kvůli těm postavám, s kterými by se i v padesáti dalo nějak zajímavěji pracovat. Co to táhne k třetí hvězdičce je nakonec čistě nostalgie. Dalšího Smithe už vážně s jakoukoliv nadějí vyhlížet nebudu. 50% ()
Kdysi dávno žil, byl jeden komik, který udělal pár skvělých filmů, ale poté mu došly nápady. Plácal se jen tak kolem a dojil znova a znova své staré nápady. Když tomu bylo 16 let, co naposled dokázal udělat dobrý film, rozhodl se navzdory jakékoli originalitě vrátit k tomu, co ho proslavilo - ke svému prvnímu filmu. A udělal film o tom, jak udělal svůj první film. A pokud se vám ten první film líbil, nebudete umírat nudou ani u toho posledního. Ale ruku na srdce, doufejme, že už je opravdu poslední, protože existuje jen omezené množství trapnosti, které je odkaz onoho komika schopen unést... 4/10 ()
Ak by tretí Clerks vznikli pred minimálne desiatimi rokmi (reálne ešte skôr), mohli sme dostať dalšie skvelé nadviazanie na jeho kultovú klasiku. Takto sa Smith dopracuje k tomu, o čom chce skutočne rozprávať až s blížiacim sa finišom snímky a ešte pred tým musí divák akceptovať príbehové zvraty, po ktorých v tejto látke nikto nevolal, miestami trochu silený humor a to všetko v podstatne slabšom režijnom podaní ako kedysi. Funkčná emocionálna koncovka, ktorú ešte viac podporuje príhovor samotného tvorcu počas záverečných titulkov, však čiastočne ospravedlňuje existenciu trojky a akokoľvek ide o najslabšiu a najmenej vtipnú časť, v súčasnej Smithovej forme sa to dá vlastne považovať za výhru. Aj keď áno, určite je to trochu smutné. 70% ()
Nad přátelstvím dvou loserů, kteří se kopali do zadku a neměli snahu se nikam posunout, jsme se poprvé bavili v první polovině 90. let. A bylo to zatraceně fajn. Stáli a brblali za kasou Quick Stopu a i přes nespočet krutě sprostých scén nám předložili vlastně „vyzrálý“ film o důležitých věcech. Nezávislý klenot Kevin Smith se pak ke kultovní záležitosti (v roce 2006) vrátil, hrdinům Randallovi a Dantemu bylo přes třicet a dojemně se ohlíželi za minulými časy. Bylo to prostě, jak kdybychom po letech potkali kámoše ze střední, prokecali s nimi večer a byli rádi, že se za ty roky příliš nezměnili. Smith byl tehdy na vrcholu. Jenže přičichnul k hollywoodským látkám a celé mu to tak nějak trochu zhořklo. A teď víc než dekádu nenatočil nic slušného. Třetí Clerks nejsou výjimkou. Dialogy dávno nejsou chytré a už vůbec ne vtipné, nostalgie nefunguje, snad jen, když se na plátně objeví Rosario Dawson. To, co kdysi fungovalo, teď působí křečovitě, přitom chlapíkům táhne na padesát, jeden prodělal infarkt a vyplouvání starých „křivd“ mohlo být nosnější. Potěší snad jen pár starých známých vedlejších postav či pořád stylový soundtrack. Každopádně starý dobrý Kevin Smith je definitivně pryč. Z těch 100 minut zafungoval jen zlomek. ()
Mrzí mě to strašně moc, ale Kevin Smith nebyl vlastně nikdy úplně kvalitní režirér. Ve své době dokázal vytvořit geniální poptávku po něčem co tady nikdy předtím nebylo, ale není náhodou že už 14 let nenatočil dobrý film. Clerks III byli jeho poslední záchranou a co se stalo? Místo aby rozvíjel příběh dvou přátel, tak je nechá točit film o dávných časem (znovu recykluje a vytahuje na světlo události a scénky prvního dílu). Tedy jinak řečeno nemá vlastně moc co říct. V minulých filmech jsem si myslel, že možná nechce, teď už vím skoro na beton že to neumí. Přesto bych neváhal označit scény kdy nechá umřít jednu ze svých hlavních postav, za jeho nejvíce srdcervoucí v celé sérii. 40% PS: Moc mě to mrzí Kevine, ale je to bohužel tak, prožili jsme spolu krásné chvíle, ale už prosím raději netoč. ()
Kevin Smith, geek hlavou i srdcem, který na vlastní náklady v roce 1994 realizoval dnes již kultovní podívanou Clerks. Nezávislá konverzačka založená na dialozích, které jsou sice do velké míry o ničem, ale díky autenticitě mají poutavou výpovědní hodnotu, je z dnešního pohledu vnímána jako první instament rozšířeného světa View Askewniverse, duo Jay a Tichej Bob se stali kultovními postavami a i když se Smith nikdy nedostal do první hollywoodské ligy, silnou fanouškovskou základnu má dodnes. Jak to poté vypadalo, že View Askewniverse v roce 2006 zakončili Clerks II, Smith již v roce 2019 realizoval reboot Jaye a Mlčenlivého Boba a nyní se skrze Clerks III vrací přesně tam, kde to celé začalo. Druhý film Jaye a Mlčenlivého Boba si v roce 2019 utahoval z rebootů a dojení slavných značek, Clerks III jsou poté dle očekávání díky své zápletce meta záležitost. Po téměř 30 letech se tak skrze natáčení nezávislého filmu reflektují scény z prvního filmu, kdy je ovšem háček v tom, že to nadále působí, že Smith svou rafinovanost ztratil právě někdy po Clerks II. Kdysi chytře a vtipné vystavěné dialogy jsou nově nahrazené prvoplánovými momenty, kdy to celé působí dojmem, že jsou Clerks III stejnou generační výpovědí jako byli předchozí dva filmy. Jenže to co v 90. letech fungovalo tak výtečně nově nefunguje. Dle očekávání jsou Clerks III v jistých momentech vážnější a to by nemusel být problém. Už Smithovo Hledám Amy (též součást VA) vlastně spíše než komedie fungovala jako bravurně vedené romantické drama, kdy to celé působilo dojmem, že má Smith jasný cit a dokáže vážnější téma s menší dávkou svého typického humoru řádně realizovat. Randal v podání Jeffa Andersona ostatně po vzoru Kevina Smithe prodělá infarkt a začíná se u něj projevovat krize středního věku, kterou se rozhodně řešit netradičním způsobem, Dante v podání Briana O´Hallorana se poté musí vyrovnávat s tragickou událostí ve své minulosti a natáčení celovečerního filmu je ve finále i zkouškou přátelství. Celý tento krapet odlišný přístup by sám o sobě měl nějaký potenciál a Clerks III by mohli fungovat jako brutální emoční nářez. Ale výsledek se zastaví přesně někde v polovině. Návrat ke kořenům by přitom v jádru mohl být přesně to, co by Smitha v lepší formě mohl vrátit na výsluní. Je radost vidět staré známé tváře a to především Jeffa Andersona, který dlouhou dobu odmítal návrat a tím pádem stál za delší prodlevou mezi druhými a třetími Clerks. Zároveň ovšem není dvakrát milé vidět, že Smitha očividně krapet opustila múza a neustále sází na něco, co kdysi fungovalo a přitom doufá, že se to bude fungovat i nyní. Jenže nefunguje. V jistých momentech je ovšem opět potvrzen jeho scenáristický um a starý dobrý Kevin Smith tam pořád někde schovaný je. Jenže je zastíněn novým a o poznání horším Kevinem Smithem, který jen krapet pomočuje odkaz svého minulého já. Samotná nostalgie, reflektování známých momentů a připomínky toho, že v 90. letech bylo hezky sami o sobě fungují v rovině příjemné nostalgie, přeci jen z nich ovšem většinu času čpí menší prvoplánovost. Clerks III dokážou být ve svých nejlepších momentech vtipní, uvědomělí i dojemní, těch momentů ovšem v součtu pořád není dost. I když Smith i tentokrát vtipně několikrát sází na popkulturní odkazy, zlaté časy diskutování na téma nevinných instalatérů na Hvězdě smrti jsou ovšem pryč. Smith si Clerks III očividně natočil pro radost a je to v pořádku. Zastánci jeho počáteční tvorby ovšem nejspíš takovou radost mít nebudou. Jedna kapitola View Askewniverse poté sice Clerks III končí, v nejbližších letech ovšem dojde minimálně na pokračování Mallrats. Po rebootu Jaye a Mlčenlivého Boba a třetích Clerks je vlastně těžké věřit tomu, že by se skrze druhé Flákače mohl Smith vrátit do formy ze svých nejlepších časů, naděje ovšem přeci jen nadále existuje.... () (méně) (více)
Zklamáním je že čím víc se Smith pokouší dělat humor, tím je to horší, jalový cringe. I nostalgické vzpomínání na všechno v předchozích filmech působí jako důchodcovská nuda. Ale ve chvíli kdy zvážní tak je o najednou úplně jiný film, mnohem silnější, aspoň trochu se pak blíží relevantní generační výpovědi jakou exceloval v Clerks 2. A přitom je pořád těžce osobní, v Jay and Silent Bob 2 se vyrovnával s otcovstvím, tady se vyrovnává se setkáním se smrtí. Jenže... to je jen pár momentů, záblesky v jinak matně působícím filmu. Návrat ke Clerks není žádné prázdné dojení značky, Kevin pořád má co říct. Ale už ztrácí schopnost to udělat. Jako scénárista, i jako režisér - i vizuálně to vypadá víc amatérsky než jeho na koleni točená prvotina, což je dost smutné. 6/10 ()
Snezenky a machri po 25 letech.. vlastne Dante, Randal a spol. po 16.. ci vlastne po 28 rokoch. No, nic svetaborne ci originalne. Smith vlastne rekapituluje a parafrazuje prvy diel po viacmenej svojej skusenosti aku ma postava Randala. Je to viac sad, nez funny.. ta smutna nalada sa tiahne celym filmom a zaverecny titulkovy epilog to len podskrtol. Pozera sa na to v pohode, ale prve dva diely su na mile daleko vpredu. Kevin Smith by po tomto uz nemal nic tocit. Pre jeho dobro a pre dobro nas.. jeho fanusikov. ()
“That’s how we did it in 90’s, son!” Akorát že vůbec. Smith by mal čo najskorej prestať točiť, pretože nám ničí naše detské idoly a to neni cool. Nekonečne repetitívne hádky bez invencie, humor sústredený na trápnosť a sebavykrádanie, a nostalgia v štádiu pokusu. Jay and Silent Bob Reboot mali aspoň svoje momenty a nostalgia fungovala, smiali ste sa. Toto svoje korene iba podráža. Nemám ani chuť tomu nedávať, je to vlastne už iba smutné. ()
Burani zostarli, ale štýl ostal ten istý. Taký Kevin Smith to tak robí celý život a fanúšikov si našiel, tak prečo by to robil inak. Do tohto počinu dal len jediný originálny prvok a to je téma smrti, čo paradoxne ešte úroveň znížilo, pretože depresívny element nie je to, čo do komédie tohto štýlu patrí. Vtipy na úrovni súloženia so Satanom alebo Dawsonovej chvály, ako si to v raji užíva s celebritami štýlu zo zadku do úst, sú dokonalým popisom toho, akú úroveň film má. ()
Teoreticky jsem byl ideální cílová skupina. Jednička mě trefila přímo v časech rozpuku kinofilských zálib, u dvojky jsem se přinejmenším výborně bavil... a tenhle kousek byl navíc shodou okolností vůbec prvním filmem, který jsem viděl poté, co mě propustili z nemocnice (kam mě přivezli ve stavu ještě mnohem beznadějnějším, než ve kterém se tu odcitá Randall). Jenže... on Kevin Smith svůj starší dar už tak nějak ztratil (snad ne napořád, je hezké neztrácet optimismus). Na každý dobrý moment připadají přinejmenším dva plonkové a jeden trapný. Možná by měl rejža změnit dealera - tenhle model mu na vkusu a nápaditosti nepřidává. ()
Chvíľu sa na to zvyká. Je viac ako isté, že táto doba takýmto filmom nepraje, preto je trošku zázrak, že vôbec vznikol. Podobne ako pri prvom príbehu v ktorom Smith túžil vypovedať obyčajný príbeh o obyčajných ľuďoch aký zažil, je aj tento poznačený jeho skúsenosťou, tentoraz so smrťou a s tým, ako sa vysporiadal s vlastnou smrteľnosťou. Na začiatku kostrbaté. Brian má svoje silné aj slabé miesta. Tie zaváňajú až divadelným prehrávaním. A takmer na každý dialóg je tu vždy zbytočná reakcia niekoho, kto práve nerozpráva. Lenže potom príde scéna na cintoríne...prvý čiernobiely záber...sfajčený Moody...a kopec ďalších drobných vecí. A odrazu som bol späť. V roku 2008 kedy som Clerks videl po prvý krát. Tých 5* je nostalgických. V najlepšom zmysle. Ako fanúšik celého View Askiew univerza som dostal vtip, aj plač...skvelé comea (Buffy!) a hlavne som dostal Rosario Dawson. Dnes je večer, aj napriek všetkému, čo sa momentálne vo svete deje, trošku krajší. Lebo som si pripomenul, prečo som sa do filmu kedysi zamiloval. Odporúčam kuknúť aj záverečné titulky. Počas nich je tam príjemná rozlúčka od Kevina Smitha. ()
No, Smith stárne a tenhle počin je jasně čirou nostalgií pro něj, jeho přátelé a pro nás, skalní fanoušky. Ne tak humorné, ale stále slušné. Takové hezké rozloučení s jednou ikonickou érou. ()
Bylo to lepší než Jay and Silent Bob Reboot. Párkrát jsem se zasmál. Metarovina byla uměřená. Ale ve výsledku ten film akorát říká banální věc, a to že je smutný, když umře někdo, koho máme rádi. Všední poselství je rozhodně v pohodě, I a II doslova stáli na jednoduché myšlence a to, že žít obyčejnej život je fajn, když kolem sebe máš lidi, co máš rád (a hlavně ženu, která tě miluje). Clerks III už ale tenhle důležitej optimismus postrádají, zbývá jen hořkosladký ohlídnutí do minulosti a smrt. ___ Jestliže Jay and Silent Bob Reboot byl něco jako nepovedenej školní sraz, tak tohle byl první hezkej pohřeb, kde se trochu zavzpomíná a malinko zapláče a docela hodně i zasměje. Takže OK, díky? ()
Nie je to až také neznesiteľné útrpné hanobenie jedného nezávislého skvostu ako som sa bál, no zároveň to objektívne je stále prieser. Vedľa tých dvoch generačných kultoviek toto vždy bude vyzerať skôr ako podradná ostuda, než dôstojné zavŕšenie trilógie. Smithove filmy kedysi fungovali hlavne vďaka dialógom, ktoré pôsobili autenticky, zo života, prirodzene a nenútene. To bol kedysi nepoznaný pocit, žeby vám bolo z kŕčovitých hercov trapne. Tu tá prirodzenosť len občas vykukne spod haldy meta šaškovania a recyklovania... a aj tých pár svetlých momentov nejak funguje asi len vďaka tej nostalgii a láske k postavám, ktorým to tak strašne moc chcete ešte veriť, že to ešte majú v sebe, že to nejak uhrajú a ustoja, lebo na ne chcete spomínať so cťou. Trvalo to dekádu, privierať nad Smithom tolerantne oči, ale je to definitívne potvrdené, že ten chlap už je beznádejný prípad, ktorý si proste nezaslúži byť medzi osobnou topkou režisérov, keď sa po toľkých rokoch aj za svojim najikonickejsimi filmami zmôže len k takejto poloprázdnej bodke. ()
nejlepší Smith určitě ne, nejlepší Smith za posledních minimálně deset let zcela určitě. Nemám k téhle trilogii nějak extra nostalgický vztah. Dvojku mám hodně rád, ale třeba kultovní jedničku jsem viděl kdysi dávno a moc se mi nelíbila (což mi připomíná, že bych se na ní měl podívat znova, protože sem jí viděl v době kdy jsem jí velmi pravděpodobně nedokázal docenit). Trojka na to jde po svém a nabízí dvě různorodé a rozdílně dobré poloviny. Ta první se veze na vlně nostalgie a snaží se být takovou tou klasickou nahláškovanou smithovinou, jenže bohužel pro diváka už tohle Smith moc dobře neumí. Je fajn vidět známe prostředí a hrdiny, stejně jako to bylo fajn u posledního Jaye a Mlčenlivého Boba, ale chybí tomu šťáva. To se ovšem všechno změní ve druhé polovině, kdy se Smith rozhodne pro podstatně vážnější notu a tak jak se v předchozích filmech vyrovnával s aspekty vlastního života, dojde na to i tady a tentokrát přijde na řadu sama smrtelnost a pomíjivost života. Najednou je to úplně jiný film, který dokonce (k mému velkému překvapení) přinese i nejednu emocionální smršť a celé to narozdíl od první poloviny velmi dobře funguje. Smith možná v posledních letech lehce zblbnul a sám se postavil do určité role, nicméně je vidět, že točit stále umí a kdyby i nadále točil filmy alespoň na podobné úrovni, vůbec by mi to nevadilo...70% ()
Reklama