Režie:
Mélanie LaurentScénář:
Mélanie LaurentKamera:
Nicolas KarakatsanisHrají:
Mélanie Laurent, Lou de Laâge, Emmanuelle Bercot, Benjamin Voisin, Grégoire Bonnet, Cédric Kahn, Martine Chevallier, Coralie Russier, Valérie Stroh (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Mrazivý příběh Eugenie, osvícené a vášnivé mladé dívky z konce 19. století, nespravedlivě umístěné do ústavu. Eugenie má jedinečný dar: slyší a vidí mrtvé. Když rodina odhalí její tajemství, otec spolu s bratrem ji odvezou na neurologickou kliniku v La Pitié Salpêtrière bez možnosti uniknout svému osudu. Klinika, kterou vede významný profesor Charcot, má pestré obsazení. Jedna z pacientek strčila v záchvatu žárlivosti do manžela a skončil v Seině, další odmítá mluvit, jiná je už léta v depresi a ostatní jsou šílené. Eugeniin osud se v ústavu propojí s osudem sestry Geneviève. Film je natočen na mottivy stejnomenného románu Victorie Masové. (JOJ Cinema)
(více)Recenze (34)
Působivé historické drama, s hutnou atmosférou a vytříbenou vizuální stránkou. ()
Mélanie umí!! Jak před kamerou, tak na "druhé straně barikády." Nebylo to úplně na pět, to by muselo být ještě větší psycho (chybělo třeba přikurtování k posteli a kazajka:) ), ale tohle byla i tak velmi zajímavá podívaná z doby, kdy bylo hlavně pro ženy, které nějak úplně nezapadaly do tehdejších společenských "tabulek", velmi snadné se dostat do cvokhausu a velmi nesnadné jej opustit. A pokud, jak to vcelku trefně vyjádřil verbal, jim předtím tak docela nejebalo, tak za pobytu v takovém zařízení k tomu jistě došlo:). Velmi dobré výkony před kamerou jak Mélanie, tak Lou de Laâge. ()
Film je založený na rovnomemnnom románe Victorie Masovej.Rozpráva mrazivý príbeh ženy nespravodlivo inštitucionalizovanej rodinou.Je to velmi kvalitný film posilnený pozornostou k misogynistickým korenom modernej psychiatrie a napätiu medzi Bohom,vedou a duchovným svetom.Odohráva sa v roku 1885.Nezávisla a moderná žena Eugenie,jej otec jú preto odmieta,jediný komu dôveruju a povie o svojom tajomstve,že dokaže komunikovat z duchmi je jej brat.Duchovia hovoria s Eugeniou v nevhodný časoch-ked si číta so svojim bratom alebo,ako v poslednom prípade,ked pomáha svojej starej mame pripravit sa do postele.Cas,v ktorom sa jej zmocnila prítomnost duchov je krátky ale náročny.Začina ju boliet hlava,trasú sa jej ruky,telo sa trasie a oči sa jej sklopia.Potom čo jej rodina odhali že komunikuje s duchmi jej otec ju pošle do zariadenia pre duševne choré ženy.Sokovaná a nahnevaná Eugenie spočiatku odmieta dodržovat pravidlá inštitucieVrchná sestra Genevieve doveruje sile vedy,ked však duch jej sestry začne komunikovat s Eugeniou zmení názor a snaži sa Eugenie pomôst.Genevieve začne prechadzat svojou vlastnou transformaciou.Bál šialenych žien sa týka otazok viery-či ide o konflikt medzi vedou a vierou alebo mužmi a ženami.Lekari každý den podrobuju svojich pacientov stresujucim telesným vyšetreniam a radikalnym ošetreniam ako hypnoza a ladové kupele.Bal šialenych žien je velmi kvalitny film,velmi dobre zrežirovaný a aj herecke výkony sú výborne.Je to znepokojujuci film o dvoch vyspelých ženách,ktoré drži patriarchalna spoločnost. ()
Výborná režie i herecké výkony. Psychologické drama s trochou duchařiny bez strašení. ()
Po půlhodině jsem se skoro unudil k smrti. Vypnuto. ⬇️ 2% ()
Velmi dobře zpracované. ()
Zajímavá kombinace duchařského hororu a dramatu z blázince ala Přelet nad kukaččím hnízdem nebo Requiem pro panenku šmrncnuté násilím na submisivních mladých ženách po vzoru 50 odstínů šedi. ()
Atmosfericke vypraveni z dob, kdy jeste oficialne byly carodejnice a cokoliv proti cirkvi byl hrich. Vypraveni z ustavu pro choromyslne, kde jste nevedeli, kdo sem patri pravem a koho sem nekdo uklidil. Zajimave, neamericke, doporucuju. ()
Spočiatku hravá historická pletka prejde veľmi rýchlo do serióznej drámy. Príbeh mladej emancipujúcej sa slečny, ktorej život zvrátia ataky schizofrénie spojené s komunikáciou s duchmi. Vďaka tomu sa ocitá na psychiatrickej klinike, kde vládnu takmer stredoveké pomery, napriek tomu, že je koniec 19. storočia. Výsledkom je dráma úteku z miesta kde sú ženy premetom zneužívania, týrania, ponižovania a pokusov psychiatrov, pre ktorých sú to len pokusné králiky, Produkcia sa veľmi dobre stará o atmosféru, ale vyžíva sa v pasážach, ktoré sú síce dobré pre atmosféru ale dej nikam neposúvajú. Hercom skutočne nie je čo vytýkať. Ich postavy sú živé a uveriteľné. No tak trochu im to kazí produkcia svojím umeleckým manierizmom, ktorému nasadzuje korunu melodramatický záver. 70% ()
Jsem fakt ráda, že nežiji na konci 19. století s takovým extra mužským šovinismem. To vyobrazení blázince, kam se třeba i napořád odkládaly nepohodlné ženy s vlastním myšlením, bylo děsivé. Podařený film, kde nejen hlavní "vyvržená" představitelka herecky excelovala. 4 a půl hvězd. ()
Formálně nic moc, vlastně docela rutinní, ale téma i příběh cením. Mélanie Laurent je za kamerou podobně dobrá jako před ní. Ne, před ní je lepší. Mě vždycky hrozně baví, jak když autor v podstatě mapuje dobový reálie (protože třeba ten příběh znásilněné ochrnuté pacientky je inspirovaný skutečným případem), strážci konzervativních pořádků hned hystericky bijí na poplach, že někdo točí nějakou feministickou propagandu. Tak z toho tenhle film nikdo soudný obvinit nemůže, protože je absolutně neideologický. Navíc adaptuje (podle všeho ještě zajímavější) předlohu (napsanou krásnou mileniálkou). Můj text ale ideologický bude a basta. ___ Njn, nejpřitažlivější ženy nejsou ty nejkrásnější, ale ty nejbezbranější, což by vám svorně potvrdil jakýkoli predátor (včetně Cimického). Se divím, že chlapi vůči ženám nemají pocit kolektivní viny za ta tisíciletí femicidních sraček. Němci ho po druhý světový válce měli dlouho. A my se máme spokojit s nějakou rovnocenností? Co takhle, pánové, okusit trochu vlastní medicíny... po vzoru sadistických doktorů. Třeba toho Charcota, který předváděl ženy jako pokusné krysy, ne lidi. ()
Vynikající, silné a autentické. Dneska mi po hodně dlouhé době pět hvězd k hodnocení nestačí! ()
Drama ( nevím kde se vzal termín thriller? ), kdy vám určité normativní psychické zdraví zajišťovalo, že se tutově nezblázníte úplně. Ta část v "lečebně" byla totálně destruktivní a člověku se chce zvracet, při představě, že v rámci léčby duševního zdraví na konci devatenáctého století, používali metody, které z vás blázna tutově udělají. Pokusy a experimenty na lidech za dohledu tehdejších lékařských "kapacit". Je možné jim to však mít za zlé, když se prostě opírali pouze o poznatky, které byly v té době k dispozici? Drsné, ale i poučné. ()
Zmar, vytecne popsana doba i "veda" ()
Reklama