Režie:
Florian ZellerKamera:
Ben SmithardHudba:
Hans ZimmerHrají:
Hugh Jackman, Vanessa Kirby, Laura Dern, Anthony Hopkins, William Hope, Akie Kotabe, Reza Diako, Zen McGrath, Hugh Quarshie, Joakim Skarli, Joseph Mydell (více)VOD (5)
Obsahy(3)
Peterovi (Hugh Jackman) se jeho už tak hektický život obrátí vzhůru nohama, když za ním přijde jeho bývalá žena (Laura Dernová), aby si s ním promluvila o jejich synovi Nicholasovi (Zen McGrath), který se už několik měsíců neukázal ve škole a je hodně problémový. Peter se snaží o Nicholase starat tak, jak by býval chtěl, aby se o něj staral jeho vlastní otec (Anthony Hopkins), ale těžkosti spojené s výchovou nového syna s Beth (Vanessa Kirby) a nová pozice v práci způsobí, že nebude vědět, jak si udržet pouto s Nicholasem. Syn je podmanivým varovným příběhem od režiséra Floriana Zellera (Otec) o rodině, která se pokouší zas dát dohromady poté, co se rozpadla. (Bontonfilm)
(více)Videa (2)
Recenze (36)
Na "The Son" som bol veľmi zvedavý. Chcel som vidieť ako sa Florian Zeller postaví k inej téme po tom, aký fantastický zážitok priniesol s filmom "The Father". No bohužiaľ, bol som príliš optimistický a bohužiaľ film nedopadol tak ako jeho predchodca. Čo je pre mňa veľké sklamanie. Je ale aj pravda, že "The Father" bol veľmi malý a komorný film, o ktorý sa postaralo pár talentovaných hercov a práve svojou atmosférou a zasadením do toho bytu dokázal výrazne vytiahnuť všekto okolo. "The Son" ide na to opačne. Robí ten film väčší, pridáva postavy, dáva tam viacero situácií a snaží sa do toho nejako zakomponovať celkový príbeh. Bohužiaľ niekedy je menej viac a tento film to úprimne dokazuje. Dlhodobo som sa pri filme viac-menej nudil, nemal som pocit, že prináša zaujímavé momentky a jediné časti, ktoré skutočne fungovali sa dostávajú až na konci. Kedy som skutočne už cítil, čo sa stane. Najlepšia momentka filmu prichádza skutočne úplne na konci, kde sa Hugh Jackmann dočká toho, čo si celú dobu prial a funguje to skvele. Je to emocionálna scénka, ktorá ma skutočne zasiahla. Film však nevyniká ani v rámci témy (toto sme už videli) a jediné čo ho posúva sú herecké výkony. Najmä Hugh Jackman a Laura Dern toto prežívali naplno. No Zen McGrath dokopy so svojou postavou nemá veľmi veľký priestor na to priniesť nejaké zaujímavejšie momentky (okrem spomínaného záveru) a to je škoda, lebo mohol tento film niekam potiahnuť. Jedno pozretie okey, no viac od toho netreba čakať. Hodnotenie: B- ()
Sebestředný rozmazlený synáček, který si myslí, že se celý svět bude točit jen kolem něho. K tomuto myšlení mu zdárně pomáhá jeho matka, otec a nakonec i nevlastní matka, kteří kolem něho tancují a dělají mu první poslední. To chtělo rázný přístup - nechceš chodit do školy, dobrá, najdi si práci..... nechceš bydlet s matkou, dobrá, najdi si vlastní bydlení... Trocha těch povinností a reality života by mu udělala v hlavě pořádek. Ale bohužel, nestalo se, takže můžeme sledovat pomalý postup k nevyhnutelnému konci. Ve filmu se mnohokrát rodiče a ostatní chovají dost nelogicky a troufám si říct i nevhodně. Např. kluk přestoupí na jinou školu kvůli záškoláctví, to pokračuje, ale nikoho z rodičů nenapadne ho zkontrolovat? Zavolat do školy jestli chodí pravidelně, jaké má známky? Nebo dát požadavek ve škole, aby je při první absenci informovali? Divné. Nebo v oné psychiatrické léčebně - doktor probírá synovu diagnózu před ním, takže rodiče jsou vystaveni od začátku citovému vydírání svého syna. Proč (a myslím že by to tak mělo být i v reálu) doktor nesdělil rodičům diagnózu a návrh léčby o samotě, tak aby si mohli rodiče udělat názor, a poté mohli jít za synem a udělat rozhodnutí před ním, když už to tak prý muselo být. Nechápu. Závěr filmu byl hodně emociální, ale jak jsem psala už výše, dal se očekávat. Pouze za herecké výkony a obsazení, které předvedlo sérii utrápených, kamenných výrazů a za mého oblíbence Hugha dám 3*. ()
Po The Father asi väčšina očakávala, že na konci sa dozvieme, že všetko sa odohrávalo v paralelnom vesmíre alebo išlo o sen, či všetky postavy sú v skutočnosti mŕtve a tak podobne. Film ale kladie komplikované otázky, na ktoré sa nedajú nájsť ani komplikované odpovede. A to preto, že nie všetko, hlavne nie pocity, sa dá/dajú vysvetliť racionálne. Ale ako to vysvetliť otcovi, ktorý sa navyše nevie vyrovnať s chovaním vlastného otca v dávnej minulosti? Ako sa zachovať správne v situáciách, kde neviete, či zaváži viac cit, alebo racionalita? A bude Peter dobrým otcom ďalšiemu synovi? Rovnako ako Peter odpoveď nepoznám a tým, že ju neponúka ani Zeller, asi aj na tomto poli isté typy divákov sklame. ()
Film THE FATHER považujem za majstrovské dielo. A tak som si nemohla nechať ujsť ani drámu THE SON, ktorú opäť režíroval a napísal (divadelná hra) Florian Zeller, hudbu tentokrát zložil Hans Zimmer, kameramana si ponechali a nechýba ani mini rola pre Anthony Hopkinsa, ktorý v The Father podal excelentný herecký výkon muža s Alzheimerom. V The Son má už len cameo, ale príbeh je to už iný, nie je to ten otec, ale len otec. Myslela som si, že bude hrať tú istú postavu, ale nevadí. The Son som chcela vidieť v kine, no film sa tam nestihol ani ohriať a asi po dvoch týždňoch ho stiahli, takže som to už nestihla. Hugha Jackmana mám už roky rada, v The Crown som si obľúbila Vanessu Kirby, v Big Little Lies Lauru Dern, čiže perfektný casting a skvelé herecké výkony, neraz som mala až zimomriavky. The Son je silný film. Hovorí o dôležitej téme. Nastoľuje otázky. Človek sa môže buď donekonečna trápiť výčitkami svedomia, čo mohol urobiť inak alebo to neurobiť alebo jednoducho ísť v živote ďalej. Myslím si, že divák sa dokáže vžiť do každej z hlavných postáv (okrem syna Nicholasa pravdepodobne - no niektorí určite áno) a do istej miery s každou z nich sympatizovať. Je to veľmi ľudský film, taký ten "zo života", podobné problémy má nejedna rodina, či už je to rozvod, nový partner rodiča z hľadiska dieťaťa a celkový dopad rozvodu na jeho život a psychiku, tiež veľa ľudí sa dokáže stotožniť s obavami rodiča, ak dieťa či už malé alebo staršie má nejaké problémy a nemusia to byť len psychické problémy. Som dosť prekvapená, že The Son má také negatívne hodnotenia. Mne sa film skutočne páčil, ale je to veľmi smutný a taký dosť ťažký film, tak nie som si istá, či by som ho pozerala znova. O dosť slabší film ako The Father, ale ani The Son nesklamal a budem sa tešiť, keď nám Florian najbližšie daruje nejakú "dcéru" :-) ()
Kdo, bohužel, zná velmi zblízka téma depresivních a úzkostných poruch dospívajících dětí, zdevastovaných okolnostmi, vztahem rodičů, neschopných zařadit se, nešťastných z bezvýchodnosti svých stavů, musí ocenit naprostou preciznost a cit, s jakým bolestné a stále velmi nechápané téma Zeller zpracoval. Nepodivuji se nízkému hodnocení, které vyvěrá z komplikovanosti a specifičnosti tématu. Divák, nemající vlastní zkušenost, těżko ocení, jak do detailu přesně a autenticky The Son zrcadlí srdceryvnou a bolestnou problematiku psychických potíží zlomeného, mladého člověka. Zatímco stařecká demence z The Father je společnosti dobře známý a akceptovaný fenomén, diagnostikovaná úzkostná a depresivní porucha u dětí a mladistvých je stále v drtivé většině chápána jako vrtoch, neschopnost a neochota se zařadit, nezodpovědnost a nedostatek snahy a absence režimu a pořádku a nikoliv jako seriózní nemoc, o čemž svědčí i nízké hodnocení zde, narozdíl od ovacemi nad The Father. (Hopkins si zde zahrál malinkou roličku Jackmanova bezcitného otce.) ()
Galerie (64)
Zajímavosti (2)
- Soundtrack zložený Hansom Zimmerom pozostáva z 9 skladieb s celkovou dĺžkou 20 minút hudby. (Arsenal83)
- Film sa natáčal v Londýne a v areáli de Havilland University of Hertfordshire v Hatfielde (Anglicko, Veľká Británia), ako aj v štáte New York (USA). (Arsenal83)
Reklama