Režie:
Lucian PintilieScénář:
Lucian PintilieKamera:
Doru MitranHrají:
Maia Morgenstern, Răzvan Vasilescu, Victor Rebengiuc, Dorel Visan, Ion Pavlescu, Mariana Mihut, Gheorghe Visu, Dan Condurache, Virgil Andriescu (více)Obsahy(1)
Černá komedie mapující bezútěšnou realitu, jež předcházela pádu Ceauşescova režimu. Po smrti otce, bývalého socialistického prominenta (vysokého důstojníka tajné policie), se mladá psycholožka Nela vydává z Bukurešti do malého města, kam dostala pracovní umístěnku. Před odjezdem, během cesty i po příjezdu do městečka zažívá bizarní, absurdní a většinou traumatické příhody, související jak s politickou situací v zemi, tak se svéráznou mentalitou jejích obyvatel. Pintilieho snímek se odehrává „na cestě“, což tvůrci umožňuje zachytit Rumunsko v jeho nejrozmanitějších podobách a „zalidnit“ příběh řadou postav. Film, natočený v nehostinných reálech a v syrových barvách, je jakousi poutí po kraji poznamenaném katastrofou. Nezůstává však jen postkomunistickým politickým pamfletem: v obecnější rovině je nadčasovou výpovědí o lidské malosti a průměrnosti. (NFA)
(více)Recenze (8)
"Jak můžete jít do hor a nemít s sebou naše hrušky?", ptala se jedna stará venkovanka. S jednou Rumunkou jsem chodit na Coca-Colu, když mi bylo patnáct, s několika Rumuny jsem přelézal 10metrový plot na fotbalový zápas Constanza proti Sao Paulem, s dalším Rumunem jsem jezdil na vodních lyžích. Měl jsem rád Rumuny i Rumunsko, i když v samoobsluhách byla k dostání jen marmeláda. Proto tenhle film není pro mě politickou, ale sociální záležitostí, neomezující se pouze na rumunské podmínky. Přestože i v tomto filmu se obdivuji režisérskému mistrovství Luciana Pintilieho, příběh chaotické Nely se mi pod kůži nedostal. ()
Surová realita Rumunska. Kdybych to neměla z první ruky od kamarádky, nevěřícně bych kroutila hlavou. Ukázka toho, jak lze přežít v absurdně vedeném chaosu. Pokud jste jemnocitné duše, nesedejte před obrazovku. Tenhle film smrdí, při jeho sledování se začnete drbat, dívat se pod nohy a možná na čas ztratíte chuť jídlu. Pokud neztratíte chuť do života, říká to něco nejen o vás, ale i o kvalitě filmu. Takže až se vrátíte z téhle divoké jízdy Balkánem, řádně se osprchujete a navoníte, zkuste nahodit pář řádků a podělit se, co vám film přinesl. ()
Rumunsko-francouzský snímek DUB leží někde na pomezí dramatu a černé (cynismem prosycené) komedie. Hlavní postavou filmu je mladá psycholožka Nela (Maia Morgenstern), která putuje z Bukurešti na venkov. Cesta však není pro Nelu ani pro diváka nijak jednoduchá a příjemná; je to cesta, která ukazuje šílenost nastoleného Ceausescova režimu, bezútěšnost, absurdnost a tíži doby, a také důsledky diktátorského režimu na životě jednotlivců, společnosti i životním prostředí. Obsahem i formou zpracování se jedná o velmi silnou, realisticky zachycenou a bolestivou filmovou výpověď. Výpověď o době, která by měla být a snad již i nadobro je navždy minulostí. ()
Velkou předností toho je humor, trochu kusturicovský, ale o něco tvrdší (cyničtější), který to posouvá dopředu. Nedostatek vidím v roztříštěné dramaturgii, celé je to spíchnuté nahonem, jak se to ve východní Evropě tehdy dělo častěji (Jakubiskovo Lepší je být zdravý a bohatý... je velmi dobře srovnatelné s Dubem). Ne všechny zákruty příběhu mají své pevné místo, ne všechny absurdity s odstupem let působí ryze. Zápletka se sympatickým "tak nějak rumunsky sexy" lékařem je úplně černobílá; Morgenstern mi temperamentem i způsobem herectví připomněla trochu Zuzanu Stivínovou, což nemyslím jako poklonu. Vasilescu byl příjemně neokoukaný. Kromě zmiňovaných režisérských pánů evokuje tenhle film v závěru vesnické pijatiky Jasného Rodáky - a možná i kvůli tomu stromu. Jsem zvědavý na další Pintilie. ()
Jestli tohle je drama tak já jsem zmrzlina. Vždyt tam co člověk, to magor. Základní příběhová osa je vyplněná serií uplně absurdních situací, kterým vévodí bláznivá rumunská nátura. ()
Galerie (11)
Photo © MK2 Productions
![Dub - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/904/164904315_93cbb3.jpg)
Reklama