Obsahy(1)
Planetu Pluk v galaxii KIN-DZA-DZA pokrývá písečná poušť a jen tu a tam z ní trčí jakési poničené konstrukce. Světélkem na ručním snímači si každý může ověřit, kdo z lidí je "chatlan", a kdo pouhý "patsak", co musí nosit zvonek na nose, zdravit chatlany v podřepu a mít připravenou klec, aby jim z ní mohl pro obveselení zazpívat - neposlušný patsak může být vsazen do "etsih" s hřebíky nebo být rovnou "tranglukován". Dva Rusové z osmdesátých let 20. století se na ní ocitají nešťastnou náhodou, když se jich podivný bosý tulák na ulici v zimě vyptává na souřadnice Země aby se mohl vrátit, a oni stisknou tlačítko jeho transportního "gizma". Na poušti potkávají jiné dva trosečníky toužící po návratu na svou planetu a shánějící prostředky na "gravicap", pomocí něhož se jejich rezavějící rozskřípaný "pepelats" může přemístit na libovolné místo ve vesmíru a ne jen poletovat nad pískem. Ukazuje se, že kuřák Vladimír Nikolajevič je boháč, protože vlastní "ketse" - zápalky, jenomže z neznalosti místních "výměnných" praktik brzy o všechno přichází. A není jednoduché přežít na Pluku, kde není rozdíl mezi strážci zákona a bandity, soudce po úplném stažení obžaloby odsoudí k polovičním trestům a "ketse" obžalovaných si strčí do kapsy, a všichni chatlani s tranglukátory za pasem si s vámi dělají co chtějí. (Kubiik)
(více)Recenze (58)
3* s chutí a v dobrém rozmaru jsem si pustil tuhle starší ruskou sci-fi "komedii" s nadějí, že jsem našel nějaký ztracený poklad. A po jejím shlédnutí jsem v rozpacích a zklamaný. Teď nemyslím zklamaný z filmu, ale ze sebe ... protože jsem doufal, že bych měl její "skryté významy" pochopit a užít si tu absurdnost příběhu. Bohužel mi souvislosti a alegorie unikaly a o to větší absurditu a zmatek jsem pociťoval. Přesto své kouzlo má a hraje tu svou roli i minimalistická výprava, ale o to více působily zejména ve druhé části některé scény majestátně skoro jako v Gilliamově filmu Brazil. Možná dám Kin-dza-dza ještě šanci za pár let a uvidíme. Zatím teda za 3 hvězdy a někdy naviděnou ... [ PŘÍBĚH: 2 /// SMYSL: X /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 3 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 3 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Sovětská laciná (jen písek, orezlé haraburdí a zaprášené hadry) sci-fi satira odehrávající se na pouštní planetě na druhém konci vesmíru, kde se mluví rusky, třídní příslušnost se rozlišuje podle barvy kalhot či rolničkou v nose, nejcennějším platidlem jsou sirky a vydělává se "zpěvem" v kleci. A do tohoto absurdního světa se omylem transportují dva obyčejní soudruzi. Překvapivě ale snímek celkem drží pohromadě a daří se mu i něco (kritického) sdělit, nicméně konstantnímu WTF výrazu (a zívání při té přehnané délce a uvadajícím tempu) se divák jen tak neubrání. Ku?! ()
Velmi osobitá ruská sci-fi komedie, která nám hned na začátku dává jasnou odpověď na to, jak má vypadat správný mimozemšťan. Pravda, děj je trochu roztahaný a humor není nějak extrémně třeskutý, ale už po pár dnech mám chuť se na tenhle film podívat znovu. A taky mám stále tendenci odpovídat na všechny otázky slovem KU a dělat si doma zásoby KC. ()
Kin-Dza-Dza. Co o ní napsat? Je to vzdálená galaxie nebo jen jinak ukázaný komunistický režim v sovětském svazu? Je ku opravdu většina slov nebo je to jen ukázka "smyslu" komunikace a důležitosti slov? Znamená něco tak obyčejného a bez významného jako zápalky opravdu nejcennější surovinu nebo jen ukazují, v čem všem lidé vidí cennost? Kdo chce najde si v KDD hodně věcí, které se odkazují na vše možné. Kdo hledat nebude, unudí se a pravděpodobně ani film nedokouká. Osobně považuji KDD za velmi podařený film, který se na svět divá trochu jinak a jen škoda, že děj není zhuštěný a lehce zkrácený. Obdivuji člověka, co si dokáže vymyslet takto šílený děj, v kterém dva prostí lidé žijící v Sovětském Svazu procestují galaxii a zjistí jak důležité je mít sirky... ()
Výborná sci-fi satira, v níž se jeden uvědomělý sovětský soudruh Vladimir Nikolajevič neboli strejda Vova a trochu natvrdlý „první gruzínský kosmonaut“ a kleptoman Gedevan Alexandrovič ocitají v svérázné galaxii Kin-dza-dza. Víc se mi líbila první část, v níž jsou oba hrdinové konfrontováni s odlišnou mimozemskou realitou, postupem času se film trochu zamotává do stále téhož a neustále opakuje pár mimozemských slov. Nepřekonatelná je interpretace písně Strangers in the Night, kterou by mohli závidět i Plastic People! Ку! (Neplést s кю!) ()
Reklama