Režie:
Pavel HášaKamera:
Jiří KadaňkaObsahy(1)
Známá a divácky vděčná komedie pochází z pera Johna Patricka, amerického autora mnoha sérií divadelních her a filmových scénářů, nositele Pulitzerovy ceny. Jeho díla jsou charakteristická humorným a laskavým zaujetím pro slabůstky a originalitu osamělých lidských bytostí, které marně hledají pochopení ve svém nejbližším okolí. Hra vypráví o bohaté ovdovělé dámě, libující si v pošetilostech a charitativní činnosti, za což ji její tři nevlastní děti nechají zbavit svéprávnosti... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (21)
Velmi bohatá vdova (Květa Fialová) uvízne v síti intrik svých dětí (nevlastních), které mají zálusk na její majetek, neb podíl po otci jim není dost, jsou prostě neuvěřitelně chamtiví a sobečtí. Nechají matku umístit do sanatoria a snaží se ji zbavit svéprávnosti. Záhadná však paní Savageová vůbec není, chce si jen žít po svém, dělat věci, na které dosud neměla čas a vést nadaci dle svého přesvědčení. Pátrání po ukrytých milionech bylo humorné a závěr mě nejen potěšil, ale i dojal. Půvabná TV inscenace, krásně napsaná a po herecké stránce mimořádně zdařilá. Kde je Petr Kostka, Viktor Preiss a Marta Vančurová, tam je mně velmi dobře. ()
Po delší době jsem si zase dopřál televizní inscenaci a rozhodně to nebylo šlápnutí vedle, ono už herecké obsazení tu mluví samo za sebe. Donutil i Lábus plavou přesně ve svých nejoblíbenějších polohách, Postlerka byla jako mrcha jedna z nejlepších a Květa Fialová jako lehce střelená, ale laskavá a inteligentní dáma byla zřejmě pro pana Hášu jasnou první volbou. V oné roli si asi ani nešlo představit někoho jiného. Laskavost je pak zejména to, co si z téhle malé dramedie odnáším, možná by někomu mohl vadit idealizovaný blázinec i blázni, ale to si pak ke sledování vybral špatně, emočně nedospělí či lépe nedomrlí by se neměli pouštět do podobných větších akcí. Mě celý ten ansámbl v čele s džentlemnským Petrem Kostkou příjemně dojal a závěr byl jako ze snu.. Ale jako doopravdy. Nemám důvod ubírat hvězdičky. A taky Marta Vančurová, že? ()
Je těžké poznat, kdo je a kdo není normální. Je ale také těžké poznat, kdy se normální člověk chová jako blázen, anebo je to jen blázen, jenž se chvíli chová normálně. A když se blázni i normální sejdou v jedné místosti a začnou se "chovat jako blázni" všichni, je to opravdu mazec. Pomalý příběh nám vykresluje postavu za postavou, aby přinesl vcelku vtipné a zároveň dojemné rozuzlení. Herecký ansámbl je špičkový a tak film nemá chybu. Jen si na závěr kladu otázku, jestli by mi nakonec v blázinci nebylo líp, než tady v tom "blázinci"...90% ()
Ačkoliv výchozí situace příběhu (sobectví tří dospělých dětí a jejich nepřejícnost štěstí své, ač nevlastní, matky) je na první pohled smutná, celá inscenace je pojata v lehce komediálním duchu. Květa Fialová ve své vcelku typické poloze laskavé postarší dámy zaujme na první pohled, není však zdaleka jedinou hvězdou této výtečné televizní inscenace. Úžasní jsou snad všichni aktéři, ať už jde o jednotlivé pacienty sanatoria (namátkou bych třeba vyzdvihl Viktora Preiss či Danu Batulkovou), kteří vcelku nenápadně postupně vyjevují důvody své hospitalizace, nebo o hamižné děti paní Savageové (Donutil, Lábus a Posterová), jejichž intriky ve snaze získat majetek své nevlastní matky se neustále stupňují. A Marta Vančurová v roli laskavé zdravotní sestry je tak kouzelně empaticky napojená na hlavní hrdinku příběhu, jak to jen ona umí. ()
U tv inscenací s Květou Fialovou se vždycky cítím jako na příjemné návštěvě u dobré, roztomile trhlé známé. Troufám si směle říct, že v téhle komedii hraje sama sebe. Vynikající je i obsazení vedlejších rolí, zvláště povedený trojlístek Donutil-Lábus-Postlerová v rolích vypečených dětí p. Savageové exceluje. ()
Reklama