Režie:
Veerle BaetensKamera:
Frederic Van ZandyckeHudba:
Björn ErikssonHrají:
Sebastien Dewaele, Rosa Marchant, Charlotte De Bruyne, Spencer Bogaert, Naomi Velissariou, Simon Van Buyten, Amber MetdepenningenObsahy(1)
Eva je už nějakou dobu uzavřená a má problém s navázáním citových vazeb. Úzkost zesílí ve chvíli, kdy se dozví o pietní akci v rodné vesnici, upomínající jejího dávno zesnulého kamaráda z dětství. Právě tam, ve sluncem zalitém dětství na venkově, zůstávají zadřené třísky bolavých vzpomínek, ve kterých se dětské hry přetavily do výbušných hormonů a předznamenaly konec nevinného dospívání. Když Eva nasedá do auta a vrací se na místo činu, rozhodne se čelit spalujícímu létu, které navždy změnilo její život. Výbušný debut režisérky Veerle Baetens, natočený podle knižního bestselleru, upevňuje silnou pozici belgické kinematografie. Precizní práce s dětskými neherci odhaluje křehkost věku, v němž jsme zaslepeni láskou, prožíváme ničivé pocity osamění a toužíme po pozornosti druhých. Současně poukazuje na rozpínavost neléčeného traumatu, kvůli kterému se stáváme sami sobě největším nepřítelem. (Artcam Films)
(více)Recenze (28)
Publikum pre tento film by malo byť vyberané veľmi precízne. ()
Těžký nářez. Tak trochu z čistého nebe. Nevinné dětství a kruté dospívání. Jak daleko a blízko k sobě mají? Ten čas her a malin nezralých... Kde končí hra a začíná zločin? Kde je hranice dospělosti? (Po klíčové scéně jsem zůstal jako opařený a zmrazený současně. Vzpamatovaly mne až otázky - jak asi vypadala ta léta mezi, která na plátně chybí?) ()
Rána do hlavy, Už dlouho mi v kině neukápla soucitná slza, už dlouho jsem nemusel smutkem odvracet oči od plátna. Posledních 20 minut je důmyslně vystavěné zakončení remiscence let dětských i dospělých. Pomocná ruka nikde, obě časové linie splynuly. Ano, je to citové vydírání a pořádné zatlačení na pilu. Ale "minulost je v tvé hlavě, budoucnost v tvých rukách" prostě někdy neplatí. ()
Pěkné drama, chvílemi velice nepříjemná podívaná. Představitelka hlavní dětské role je výborná a vůbec, ta její časová linie je daleko zajímavější. ()
Niet nádeje na vykúpenie a nový začiatok? Na začiatku a na konci písomné upozornenie s číslom na odbornú pomoc, ktoré pripomína popis k fotke - čosi navyše, čo samotné dielo neobsahuje, ale pritom zjavne chce odovzdať. Autori sa napriek nesmierne náročnej téme citlivo vyhli príliš sugestívnym záberom, čo je určite iba dobre. Z dvoch časových rovín (súčasná/minulá) jednoznačne vedie minulá s vynikajúcou debutantkou Rosou Marchantovou. Uvidíme, či to s filmom myslí vážne, ale túto náročnú úlohu zvládla perfektne a suverénne ovládla celý film. Súčasná Eva akoby už bola príliš rozbitá na to, aby nám dovolila nahliadnuť do svojho sveta. Zato dynamika detskej skupiny je skvelá, náznak nostalgického leta (jazda na bicykli s letným hudobným motívom, ktorý sa do filmu nijako nehodí) a atmosféru objavovania prvých lások čoskoro vystrieda tvrdá realita dospievania. Deti sú kruté, pretože ešte nevedia, ako sa zachovať zoči-voči životným tragédiám, stratám, bolestiam, odmietnutiam a zlyhaniam, a ich frustráciu a následný hnev si odnášajú nevinní, naopak, dospelí by to už mali vedieť, no chýba im nevyhnutná odvaha a neraz aj sila, takže výsledok je navlas rovnaký. Tragický a možno až príliš skutočný filmový príbeh, kde najväčšie bremeno nesie najcitlivejší a najzraniteľnejší. Je len otázkou času, kedy sa fasáda zdanlivo normálneho života, ktorý symbolizuje Evina sestra, definitívne rozpadne. ()
Brrrrr..... film jde až na dřeň , co může napáchat dětská krutost ať vědomá či nevědomá . ()
Reklama