Účinkují:
Jeff Probst (moderátor), Amber Mariano, Rob Mariano, Parvati Shallow, Ethan Zohn, Yul Kwon, Natalie AndersonObsahy(1)
Kdo přežije slaví 20. narozeniny, a proto přichází s jubilejní 40. sérií. V té se vrací dvacet soutěžících, kteří už svůj vrchol zažili a účast v této sérii si museli pořádně zasloužit. Příchází totiž 20 bývalích vítězů, kteří chtějí dokázat, že jsou nejlepší a znovu vyhrát. Jako motivaci mají dvojnásobnou výhru – poprvé hrají o 2 miliony dolarů. Vrací se i kontroverzní ostrov Pokraj vymření, díky kterému se v případě vyřazení mohou vrátit do hry a tentokrát nebude tajný. Který trosečník nakonec přelstí, přehraje a přežije všechny soutěžící a získá výhru dvou milionu dolarů? (Zix.)
(více)Recenze (25)
Dlouho jsem odolával si pustit tuhle špičkovou kulatou sérii, nehledě na to, že pak následovaly dva covidový roky bez Survivora. Vidět tolik vítězů pohromadě opravdu něco unikátního. I když takovou Sophie, Denisse a možná ještě někoho si upřímně už ani nepamatuju, což ale nic nevypovídá o mě, jako spíš o nich. Souhlasím, že už je to opravdu překombinovaný i co se týče těch tokenů. Pokraj vymření v tomhle případě nejspíš plus, že jsme si těch hráčů užili o trochu dýl. Bavilo mě pozorovat, jak se tak zkušení hráči viz boston rob, sandra, Parvati snaží dostat do aliance i přes svoji herní povahu. Každopádně něco na tom bude, že ti noví vítězi už uměj tu hru hrát mnohem líp. Rozhodně mezi mý favority patřil jeremy, Tyson, ale i takovej tony. Vzhledem k finálový čtyřce jsem strašně rád kdo vyhrál rozdělávání ohně. Tony nejen že je vtipnej hráč, ale v tyhle sérii dokonalé ovládal svojí alianci a dělal maximum pro to, aby došel nakonec. Natálie klobouk dolů co předvedla na pokraji přes 30 dnů a jediný co jí mohlo pomoct, si vytvořit mezi porotou takový vztahy, aby to dokázalo pomoct vyhrát. Bohužel trochu mi bylo líto Michele, která se statečně dostala až nakonec, ale bez žádných zásluh, na druhou stranu každej fandí tomu, kdo je na dně. ()
Tohle ať rozhodně nečte nikdo, kdo není divák Survivora. Kdo nepatří k těm pár lidem, kteří ho u nás sledují, nemůže chápat, co se právě událo. 40. série je něco jako Avengers: Edgame světa reality TV. Vyústění 20 let svého času největší televizní události (je neuvěřitelné, že první sérii sledovalo naživo 50 milionů lidí - tak obludná mediální událost už asi nikdy nevznikne, rozhodně ne v televizi), která postupně zajela do kolejí a sice ztratila svůj prominentní statut, vybudovala si ale pevné diváctvo a jemu dává dvakrát ročně neustále složitější a komplexnější hru. To je samozřejmě i kámen úrazu; hra je poslední roky už tak složitá, že ji prakticky nejde vměstnat do čtyřicetiminutových epizod, takže mizí dřívější budování silných narativů i postav a důsledné sledování procedury soutěže - dnes se musí volit řada efektních zkratek a bohužel stále častěji vyznívají série hluše, protože i pro pravidelné diváky je prakticky nemožné se jednak plně zorientovat a jednak navázat vztah s postavami. Není náhoda, že nejlepší části jsou scény uvolňované navíc na Youtube, které ukazují banálnější momenty života mimo hlavní hru. To jsou nejsympatičtější okamžiky, které uchovávají, čím byl Survivor před dvaceti lety, a je smutné, že do televize se paradoxně nevejdou, pokud má být aspoň trochu pochopitelné, co se vůbec děje. 40 tedy pořád trpí na přebujelé twisty - EoE je naprostá ztráta času, tokeny mě obtěžují zrovna tak. Fetišizmus nesmyslných "big movez" likviduje jemněji vybudované vztahy. (Nikdo mi nevymluví, že vyidolovat Sandru byla ze strany Denise fatální chyba, která prakticky pohřbila její šance vyhrát. Ale Sandra určitě udělala tu chybu, že si myslela, že Denise se zachová logicky, a vzala to jako samozřejmost, i když velká část činů je samozřejmě motivovaná emočně. A z toho pohledu je vyidolování Sandry triumf.) Ale přesto tahle série na základní rovině funguje, protože pracuje s 20 z nejvýraznějších postav, které byly za těch 20 let vybudovány (i když mi hodně chyběli Todd, Fabio, Mike a i ten Rich. I bych věděl, za koho je vyměnit. Z ženských vítězek v důsledku nižšího počtu máme skoro všechny, zamrzí hlavně ta Tina, zvlášť když se tak moc chtěla vrátit). I když Survivor nekončí, nesla se tahle řada ve znamení dovyprávění dějových linií, uzavření příběhů, protože někteří hráči s legendárním statutem se rozhodli tuhle příležitost využít k rozloučení. Takže samozřejmě šílená nostalgie, která na mě ve velké míře fungovala. Bostona Roba rád nemám, tahle řada mi potvrdila proč, když ze svého tábora vysál jakékoliv náznaky pozitivní nálady plus dokázal, jak rigidní a nefunkční je jeho styl hry, pokud nemá extrémní štěstí. Ale je to přece jenom člověk, který tenhle pořad do značné míry reprezentuje. Celý jeho život, včetně jeho ženy a dětí, je přímým důsledkem téhle gameshow, což je svým způsobem fascinující. Takže když se slzami v očích opouští hru, nese to v sobě prostě něco skutečně silného. Je to připomínka toho, jak absurdně pohlcující umí tenhle stupidní pořad být pro lidi na obou stranách obrazovky. Je to asi i argument, proč mu pořád ještě věnovat pozornost. I když bych byl rád, kdyby se v něm několik věcí změnilo. Bylo hezké, že Probst uznal, že show i on sám byli v minulosti sexističtí - ale nemělo by zapadnout, že to není věc prvních řad. Při pohledu na posledních cca. sedmi let je dnes Survivor sexističtější než kdykoliv dřív. Sice už se ženy nesvlékají za jídlo jako v roce 2003, ale zase prakticky nemají šanci hru vyhrát. Z posledních 15 vítězů je 12 mužů - to je prostě absurdní. Zvlášť když před tím byl počet mužů a žen v čele vyrovnaný. Nikdo se nemůže ani tvářit, že to je náhoda, pokud nemá nějaký způsob, jak popřít základní principy matematiky. Nepochybuju o tom, že nikdo z produkce neudělal záměrné rozhodnutí, jehož cílem bylo uškodit ženám. Jde zkrátka o kusé volby upřednostňující fyzickou a mechanickou hru alfa-hráčů. Což jsou v drtivé většině případů muži. Celé se to dalo do pohybu zhruba v době, kdy dvakrát za sebou prohrál přitroublý sociopat Russell Hantz, kterého si zamilovali zastydlí edgelordi a vydali se na křížovou výpravu za ukřivděné superhráče, s čímž Probst podle náznaků vnitřně souzněl. (Hodně černým bodem historie Survivora je kyberšikana Natalie White, která byla prakticky vyštvaná z komunity. Sandra, která si o rok později prošla tím samým, je naštěstí jiná nátura, než aby se jí dotkl sebevětší zástup idiotů.) A tak se prostě začala hra nenápadně posouvat. To je ale pokrytecké a nemorální řešení. Pokud by přepsali stanovy hry a obsadili výhradně zábavné agresivní muže, bylo by to problémové z jiných důvodů, ale bylo by to míň úlisné než na oko inkluzivně obsazovat různé typy lidí, ale nastavit hru tak, aby mohli vyhrát jen někteří z nich. Pokud zkrátka pořad obsazuje stejný počet žen a mužů a avizuje rovnocennou šanci na vítězství - a historicky to je dosažitelné -, tak nemůžou být najednou pravidla přenastavena tak, že ženy prakticky přestanou vyhrávat. Survivor je tu opět mikrokosmem společnosti - vkládá woke scény řešící feminismus a sebenaplnění, ale jeho systém je co do rovnosti naprosto rozbitý. Nejvíc mě baví, když někdo vytáhne "přežije ten nejsilnější" - bavíme se tu o situaci, kdy byla změněna pravidla soutěže tak, aby zvýhodňovala konkrétní typy hráčů, takže argumentovat nějakou "přirozeností" v jakémkoliv smyslu je prostě tupé. Ze všech změn, co jsou potřeba, tohle bych asi pořešil jako první. Závěrem: V důsledku překombinované hry a nesmyslných twistů tahle série těžko může dosáhnout stejné kvality jako Čína, HvV, MvX, Cagayan a většina z prvních dvaceti řad, v kontextu poslední pětiletky je ale hodně dobrá. Žádnou mojí topku to nenabourá, ale jako závěr téhle části ságy a reminder jednoho z největších televizních fenoménů uspokojivé. 75 % PS: Názory na nikoho jsem moc nezměnil, s výjimkou Adama, který mě dřív moc nezajímal, ale tady jsem si ho hodně oblíbil. Zlepšil jsem si i názor na Wendella, který občas působil jako "nejnormálnější člověk v obsazení" a jeho poznámky upozorňující na absurditu dění okolo byly hodně sympatické. Jsem nadšený, že tolik lidí docenilo Sophii, pro mě to byla jedna z vstupních favoritek a mých oblíbenců. Naopak jsem se nedokázal naladit na vlnu Michelle/Jeremy dua, kterému propadl minimálně celý Reddit. Jo a teda nikdy by mě nenapadlo, že bych mohl na konci sezóny fandit Sarah - ale že její edit v minulých sériích byl dost nekompletní a je jiná hráčka, než se zdá z televize, jsem už věděl. PPS: #QueenStaysQueen samozřejmě. Sandra nepřestala drtit do posledního okamžiku - jsem rád, že někdo našel odvahu vykašlat se jim na ten nesmysl s EoE a ještě na sociálních sítích trolluje nejnesnesitelnější část fandomu. Až vyrostu, chci být jako Sandra ve všech ohledech... jen možná pohyblivější. () (méně) (více)
Spoilery. Hvězdná řada složená pouze z vítězů snad ani nemohla dopadnout špatně. Vidět je všechny na jednom místě byl zážitek. Dokonce i jinak zbytečný Edge dával smysl, protože jsme vyřazené mohli sledovat delší dobu. Samozřejmě se dalo čekat, že new school bude mít dominovat nad old school. Jednak kvůli tomu, že z původní hry se stal nepředvídatelný chaos a také se Probst může bít do prsou, že jím pokřivená pravidla zvládají hráči z jeho éry lépe. Novinka v podobě tokenů jen přispěla k většímu zasvinění hry od všemožných výhod. Kouzlu klasických aukcí se to nemůže rovnat. Z dohadování na kmenovkách není trapně snad už jen Jeffovi. Finálová šestka pro mě byla šok, ale vítězství Tonyho vše zachránilo a potvrdilo, že od RI ve hře nebyl dominantnější a především zábavnější hráč. Finále z garáže bylo vzhledem k jubilejní sérii skutečně zábavné. Favorit: Tony, Oblíbenci: Boston Rob, Parvati, Ethan, Tyson, Jeremy. ()
Spoilery! Sdílím zdejší názor, že by nebylo na škodu, kdyby tato série byla úplně poslední. Každý máme ve skříni nějaký ten nešvar. Tím mým je to, že se už dobrých 10 let oddávám sledování této soutěže, tudíž mě můžete právem pokládat za největšího odborníka, pokud už mě za něj náhodou dávno nepokládáte. Když zkusíte srovnat podobu soutěže před 20 lety a nyní, tak máte pocit, že sledujete úplně jiný pořad. Tvůrci za celou dobu ani na chvíli nezpomalili a neustále vymýšlejí a vnášejí do hry nové prvky, které z ní mají potenciál dělat mnohem komplexnější záležitost. Ne vždy to vyjde, ale suma sumárum se dá na základě počtu stálého publika usuzovat, že se jim to veskrze daří. Jen jedna věc mě dost zaráží. Pokud se nepletu, tak jednotlivé epizody jsou stále stejně dlouhé, přičemž soutěž se za těch 20 let stala mnohem komplexnější a probíhají bitvy v mnoha vrstvách. Klukům a holkám ve střižně vůbec jejich práci nezávidím a pravděpodobně dostáváme vždy hodně zevrubnou výpověď o skutečném dění. Co se týče sociální stránky a nějakých těch běžných aktivit, tak to už nevídáme prakticky vůbec, protože se to do 45 minut narvat nedá. Pořad nyní tedy láká výhradně na nečekané zvraty, podrazy a velmi stereotypní, leč stále dobré soutěže o odměny a imunity. Přiznám se, že nejsem fanouškem druhých a třetích návratů známých tváří, ale dávám přednost nováčkům. Tento nápad, že si to spolu rozdají vítězové předešlých sérií, se mi ovšem velmi líbil a na tuto sérii jsem se těšil úplně nejvíc. Dle očekávání se ukázalo, že oldschool hráči nemají proti těm moderním moc šanci a byli likvidování snad ještě více systematicky, než ve své době židé. Ostrov vyhnanství poté sloužil jedinému účelu - aby si každý své oblíbence mohl i po vyřazení chvíli užít, přičemž bylo nad slunce jasné, že nikdo už nebude mít šanci soutěž vyhrát. Jsem moc rád, že se do nominace vlezl můj největší oblíbenec Tony, kterému jsem to znovu moc přál, protože je zkrátka ze všech nejlepší ve všech oblastech hry a vždy ji svým účinkováním povznese na novou úroveň a kromě toho je s ním neskutečná prdel. Jeho provizorní žebřík a úkryty na stromech neměly chybu. Bojím se, že na tuto sérii už se nepodaří (až koronáč dovolí) nikdy navázat. Jediná škoda je, že jednotlivé epizody nebyly delší. Moc se tam toho opravdu nevešlo. [95 %] ()
Úžasná série, která vrátí do hry spoustu famózních hráčů. S vývojem jsem sice nebyl spokojený (měl jsem radši oldschool players), ale závěrečné díly šly až na dřeň a vygradovalo to nakonec zcela zaslouženým vítězem. Je fakt, že si občas pobulím u nějakého filmu, ale tolik slz dojetí i radosti (z různých momentů), co jsem tady vyronil, to se mi asi ještě nestalo. Potěšilo mě i rozdělení vývoje na dvou frontách - Edga a klasika. Naprosto dokonalé bylo, jak nosily ty klády a ořechy. Trochu překombinovaně působily ty tokeny a různé pseudovýhody a nevýhody. Ale jinak famózní sezóna! Od 30. série byl citelně znát pokles kvality, překombinovanost, produkční fópá, ale tady jsem dost věcí odpustil, protože se mi vrátily pocity z dob, kdy jsem fandil Ozzymu na Cook Islands nebo Rupertovi na Pearl Islands. Kéž by se podařilo celý projekt restartovat a od nové série tomu dát zase ten oldstyle scénář bez zbytečných twistů, hromady skrytých idolů a podobně. Prostě si zažít něco jako byly řady z první desítky. Chtěl bych vidět ty výrazy hráčů, jak by všichni hledali skryté idoly a nic by tam nebylo :D :D :D Ale to už jsem trochu odbočil. Byla to úžasná a dojemná série - alespoň pro mě jako fanouška, který na tom vyrostl. ()
(no spoilers) Survivor: Winners at War by se dala shrnout mnoha slovy, já bych vybral asi dvě varianty: Lidská stránka hry, zvratům navzdory. a Se vztyčenou hlavou se postavit minulosti čelem. Ad první věta - tradičně mnoho twistů/zvratů (soutěže o fire tokens, různé (ne)výhody, nemluvím o EoE), jak už je téměř běžnou praxí v moderním Survivoru. Ty, včetně jejich výsledného vlivu na hru, byly ale daleko méně zajímavé než reakce lidí na ně. Je to však dostatečný důvod je ponechávat ve hře? Ad druhá věta - Bylo tu mnoho ryze lidských momentů - Vítězové, kteří přijeli s cílem ospravedlnit zde své kontroverzní vítězství (zde bych rád udělal vsuvku, že se to všem povedlo, např. jsem si zde oblíbil mnou dříve neoblíbené Michelle a Adama). Vítězové, kteří si dali vítězné kolečko, aby mohli s klidem pověsit Survivor kariéru na hřebík. Vítězové, kteří přišli dokázat, že ještě nepatří do starého železa. Vítězové, kteří s postupem let mají ve hře partnerství na život a na smrt, vyhrát však může jako vždy pouze jeden. Pozorný čtenář by si mohl všimnout, že jsem nezmínil honbu za život-měnící sumou peněz. Ta tu sice je také, ale v omezenější míře, jelikož to všichni už mají za sebou. Korunu tomu nasadil někým možná nenáviděný, mnou v tomto případě milovaný, díl s "loved ones". Narativně je to silně pro a proti - na jedné straně tu máme fantastické (a často zasloužené) edity pro některé hráče s kupou "confessionals" (zpovědi na kameru) a zakončení příběhů překlenujících série, na druhé straně tu máme hráče, kteří sice na hru neměli velký vliv, ale i tak hráli, i tak by si zasloužili prostor, ale nezbyl na ně v dílech čas. To je převážně výsledkem toho, čím se zaobírá následující věta. Navzdory době digitální Survivor stále zatěžuje minimalistický počet minut na díl (cca 40 min.). To, vzhledem k historickému významu této série a jejích účastníků, zamrzí dvojnásob. Závěrem pro kritiky - Edge of Extinction sám o sobě není špatná věc a viz výše, byl bych schopen klidně sledovat dalších 40 minut po každém standardním dílu obsah jen z EoE (jedná-li se o tak charismatický cast lidí jako bylo S40:WaW, stačí se podívat na život v Ponderose), ale koncept navrácení blízko ke konci hry mi stále nepřijde rozumný. Bohatě by stačilo EoE po sloučení (merge) rozpustit. Fire tokens je rovněž dobrý koncept, který vrací vzpomínky na aukce, a těším se, až se ho povede vyladit. ()
Tahle reality show míří do totálního kopru, když už ani 20 vítězů nedokáže nabídnout dostatečnou show. Nebo takhle ba naopak té show je tam prostě strašně moc. Sledovanost klesá a je důležité stále více šokovat co nejvíce lidí. Děje se zvrat za zvratem, brečíme v každém díle a emoce se z hráčů (ať už hrané či opravdové) tahají ve velkém. Ztrácí se věrohodnost a pocit, že je to ve velké míře sehrané už ani vlastně není pocitem. Sice mě to stále poměrně baví, ale vnitřně s tím moc nesouhlasím. ()
Obsahuje spoilery!! Vynikající hudba, ohnivé žetony, ostrov pokraj vymření, drsné výzvy jednoduše - wow. top momenty show: běhání se dřevem (Ethan), příjezd rodiny, vyloučení Queen, kmenové rady - pobíhání, uplatnění imunit (Kim), Natalie a její výhry a návraty, rozdělávání ohně, losování Sarah - Denise, Michelle a její výhry (skládačka a návrat do hry). Favorité: Sophie (imunity), Denise (Queen), Kim (imunita pro Denise), Sarah (přenechání odměny, rozdělávání ohně), Rob (3 ohnivé žetony), Amber (boj i bez výhody), Parvati (totální obrátka charakteru), Michelle (imunity, Wendell). ()
Ještě tuto sérii řadím mezi tři nejlepší ,a to protože je zde super obsazení tzv. legendy Survivor, které se vrátili zpět třeba i po 15 letech. Není to série jenom taktických tahů, přelstění atd. Ale je to i taková citová záležitost, bylo to dojemný a celkově hezký zakončení těchto legend v Survivor např. Parvati, Amber, Rob i Sandra, která navždy zůstane královnou :* :-). Nejde tu jen o výhru jde tu o víc a na to přijdete až potom co se na to kouknete. Ale jedna vada tu byla nazval bych jí Denise, která mi lezla na nervy a byla celá taková naštvaná. :/ ()
Jedna z nejlepších sérií a to hlavně díky Tonymu, do sloučení sice slabší, ale o to větší jízda po sloučení. Bohužel se do toho začíná míchat nějaká rovnoprávnost a podobný cetky což ve hře o přežití nemá co dělat. ()
Řekl bych, jedna z nejlepších sérií za posledních 10 let. Hrdinové proti padouchům jsou pro mě už nicméně nepřekonatelní a nic to nezmění ani zdejší nabušený cast, kde to je jedna legenda vedle druhé. Bohužel velmi rychle začnou největší favoriti a nejsympatičtější hráči padat jako mouchy a je to kolikrát bohužel ve prospěch méně zajímavých soutěžících. Nicméně ikdyž je už série Survivora značně "přetwistovaná", několik nových věcí zde působilo celkem svěže a zábavně. Různé úkoly na EoE byly fajn a dodaly tomu nový rozměr, kdy se člověk do hry dokáže vmáčknout i přesto, že už vypadl. Stejně tak fire tokens je celkem zajímavý nápad a ikdyž by chtěl ještě trochu vybrousit, je to slušný start. Ve výsledku je ale série tak dobrá, jak dobrý je celkový vítěz a možná právě proto, má tato série tak vysoké hodnocení, protože vítěz je zde zcela zasloužený. Málokdo zahrál po všech stránkách takhle dobrou a čistou hru jako právě zdejší vítěz. Favoriti : Tony, Nick, Yul, Ethan, Parvati, Rob. Neoblíbenci : Sarah, Sophie, Adam. 90% ()
SPOILERY.......... Strašně moc bych chtěla napsat, že to byla nejlepší řada. Bohužel nebyla. Co se výběru vítězů týče, chyběl mi tam Mike Holloway, John Cochran, Tom Westman, Chris Daugherty, Tina Wesson a hlavně Richard Hatch :) Ale i tak jsme měli slušný základ pro fakt best řadu. U některých mám pochybnosti, zda tam vůbec chtěli být, a zda jim produkce nezaplatila, aby se zúčastnili a byli tahákem pořadu. Zklamali mě především tito hráči - Sandra (má velká oblíbenkyně a královna) se nechá vyřadit takovou začátečnickou chybou jako vzdát se imunity, zúčastní se pouze jedné soutěže a furt sedí na lavičce, no ale oceňuji ten její závěrečný odchod do dějin Survivora; Amber a Parvati - tyto dvě dámy mě přišly znuděné, bez výraznějších herních momentů a zájmu; Rob - dost vyvyšovaný hráč, který dle mého vůbec neumí hrát a ve své vítězné řadě měl velké štěstí na mouly okolo (na Phillipa nezapomenu nikdy). Naopak někteří mě mile překvapili - Tony - měla jsem ho vždycky za machýrka a blbce (no prostě policajta) a hle byl docela v poho; Ben - v jeho řadě jsem mu fandila, pak ho nenáviděla ale po akci se Sarah je u mě opět v oblibě. K ostatním pár poznámek (ti co nejmenuji byli spíše dobrým komparsem :) ) - Natalie - sice skvělá na EoE, ale v soutěži (natož ve finále) už dle mého názoru neměla co dělat (přišla do rozjetého vlaku a bylo vidět, že je na rozdíl od svých soupeřů emočně nevycuclá); Adam - furt stejný blbec, Jeremy - pořád ho mám ráda :), Ethan a Yul - aspoň dojali svými příběhy. K průběhu hry - bohužel, jak jsem očekávala, došlo k znehodnocení hry výhodami, imunitami, žetony a dalšími blbostmi, které kazili všem hru - protože proč je nevyužít, když už je máme že :) Ale ve většině případů byly využity úplně blbě. Jak se hodně rychle ukázalo old school neměli šanci se v tomto bordelu vyznat a byli vyřazeni prakticky ihned. Žetony by možná i měly šanci na úspěch, být lépe promyšlené a trochu více se jim někdo věnoval - čekala jsem obnovení starých super aukcí, kdy se mohlo kupovat jídlo, dopisy z domova, výhody atd. Kmenové rady - větší zmatek a bordel už asi nelze zažít, a musím objektivně přiznat, že mě to nebaví. Ve starších řadách byla kmenová rada jakoby posvátná, kde se všichni tak nějak chovali slušně a s úctou. A teď tam pobíhají, šeptají, překřikují se, často vůbec nevnímají, že se jich někdo na něco ptá a že by měli odpovídat. Děs, který snad baví už jen přísedícího Jeffa :) K EoE - v této řadě dejme tomu i měl smysl, některé hráče bylo fajn znovu sledovat. Škoda jen, že EoE nedostal více prostoru, epizody mohly mít klidně i 60 minut. Ovšem návrat do hry z něj měl přijít pouze při sloučení, když se vrátil Tyson. Poté měli všichni putovat domů, případně do poroty. Když už jsem u poroty - proč je pořád tak velká? Vždyť všichni kromě Sandry v ní byli? Kde jsou ty časy, kdy v porotě sedělo 7 lidí a závěrečná rada měla nějakou úroveň a větší smysl... takto se tam zase všichni překřikují, někdo se ani nedostane ke slovu. Ještě ovšem musím zmínit 2 věci - první věc - ono prozření ohledně žen - nevadí mi to, ale v poslední době je toho až moc. A druhá věc - soutěže - u soutěží kmenů pořád překážková dráha + skládačka, u soutěží individuálních furt něco na výdrž. Ano je to asi poutavé, ale mě už to nějak nudí. To ke hře jako takové. Vítěz Tony si rozhodně výhru zasloužil, byl opravdu nejlepší. I když jsem ji přála jiným hráčům (hlavně Jeremymu). Závěrečné finále (a Reunion) bylo ovlivněno virovou situací ve světě, takže jsme mohli sledovat vyhlášení vítěze z Jeffovy garáže a ne ze studia za účasti všech soutěžících. To mě docela mrzí, mohla to být parádní tečka za další dobrou (ne nemůžu napsat nejlepší) řadou v dějinách Survivora. () (méně) (více)
Místo restartu tu jsou obsažené všechny blbosti z posledních let od zakopávání o imunity při cestě na záchod, přes nemožnost opravdu někoho vyloučit až po boj za rovnoprávnost domněle dotčených blbů. Jelikož se jedná o jubilejní řadu, patos tu nezná hranic. Protěžování starých hráčů viděné ve starších sériích tu vystrnadilo všechno ostatní, jsou tu jen oni. Místo této ideje měli resuscitovat pravidla, svobodomyslnost a chuť hrát z prvních řad. Dal jsem pár dílů a fakt mě to nebavilo, ani Tony. ()
Výborná série. Spokojenost s vítězem / s vítězkou... :) zasloužené ()
Luxusna seria. Hraju sami vitazi, takze kazdy vie ako sa hra, nikto sa nevezie a kazdy hra naplno uz od prveho dna. Su tu nove vychytavky ako ohnive zetony, za ktore sa okrem jedla a imunity daju kupit rozne vyhody ( odist z kmenovky, ukradnut hlas, zvyhodnit/znevyhodnit niekoho pocas sutaze...). Vyluceni hraci nekoncia, ale idu na Pokraj vyhynutia, kde tiez maju moznost ziskat zetony a predavat vyhody hracom. Vitazi zo skorsich serii toho vela nepredvedu, v popredi su vitazi z novsich serii, z ktorych Tony v druhej polovici rozohra skvelu hru a fandila som mu. Na Pokraji zas vladla Natalie. Nie su to stabilne aliancie, vsetko sa meni z minuty na minutu a kmenovky su brutalne skvele. Vaznu diskusiu o nerovnopravnosti muzskych a zenskych hracov som nepochopila. ()
Nejlepší epizoda "It All Boils Down to This" ()
Cítím hluboké zadostiučinění, parádní sezóna (TOP5) a jsem nesmírně rád, že SPOILER vyhrál někdo, o kom už 6 let tvrdím, že je nejlepší vítěz a soutěžící, který kdy hrál....thank you Oblíbenci: Tony, Ben, Lacina, Nick, Tyson, Yul... neoblíbenci: Natalie, Kim, Sandra, Sophie, Adam (kterému jsem v jeho sezóně paradoxně fandil) ()
40cátá řada, potřebuje tohle nějaký zdlouhavý komentář? Vítězové bojují na ''život a na smrt''. Je to fantazie, fanouškům se s každou tváří vracejí vzpomínky a nostalgie. Jsem nadšen. Mělo to všechno co jsem od toho očekával. ()
40. série - oblíbenci - Natalie. Dlouho očekávaná sezóna, která dopadla, jak jsem očekával. Můj favorit nevyhrál jen kvůli tomu, že obdobně zvítězil hráč v některé z minulých sérií, kde byl použit také "pokraj vymření". To mě hodně mrzelo, protože dotyčný soutěžící hrál opět skvělou hru i po svém vyloučení i po svém návratu zpět do hry. Smekám. Druhou volbou na výhru byl podle mě hráč, který se také posledním přeživším stal. SPOILER Velice dobrá sezóna, do níž bych ale zařadil i některé jiné vítěze, kteří neměli dost příležitostí dříve (Vecepia, Chris, Earl, Todd, Mike), na úkor některých z novějších řad. ()
OBSAHUJE SPOILERY KE VŠEM SEZÓNÁM Trvalo mi pořádně dlouho, než jsem se konečně dokopal ke komentáři k WAW. Důvod je prostý. Survivora už dávno nesleduju proto, že by mě bavil, ale kvůli svému stupidnímu pravidlu, že jak jsem jednou nějaký seriál (v tomhle případě pořad) načal, dojedu ho až do sebehořčího konce. Není (a taky trochu je) náhodou, že po prvních 25 sériích bylo 13 mužských a 12 ženských vítězů, v dobách, kdy neexistovalo nic, jako "správný/zasloužilý vítěz." Richard byl mistrovský manipulátor, Tina respektovaná mateřská figura, Ethan přátelský kluk odvedle, Vecepia skákala z jedné aliance do druhé, a takovou Jennu nesnášela většina poroty, dokud nepředvedla impozantní sérii výher a dokonalou finálovou kmenovou radu. Nebyl jeden všeobecně správný způsob, jak si vítězství zasloužit. Co fungovalo v jedné sérii, nemuselo fungovat v další. Vždycky se jednalo o specifický společenský experiment s nekonečným potenciálem. Ten se přesto díky senzacechtivosti produkce podařilo vyčerpat, a není (a tentokrát skutečně není) náhoda, že v posledních 15 řadách zvítězily ženy pouze 3 a mužů 12. Co se stalo? Přišla 19. řada, veleoblíbená i zatracovaná Samoa, která odstartovala nezastavitelnou lavinu. Ženské vítězky byly širokou veřejností mnohdy považované za nezasloužilé odjakživa (počínaje samotnou Tinou, jejíž vítězství nad oblíbeným "hrdinou" Colbym pobouřilo nejednu domácnost), nikdy ale tolik, jako v případě tiché a nenápadné Natalie White, která s drtivým náskokem porazila favorizovaného neumětela Russella Hantze, jehož veškerá strategie sestávala z toho, že všem kolem takřka doslova sral na hlavu, a na konci se divil, že nikdo nechce, aby vyhrál. Divácky vděčnější Russell se tak těšil hlasité podpoře veřejnosti, zatímco toxický fandom Survivora psychicky zničil a vyštval nebohou Natalii. Olejem do ohně pak bylo finále řady dvacáté, HvV, kde se obdobný scénář odehrál znovu, s tím rozdílem, že uštěpačná výřečná Sandra se nikým rozhodit nenechala. Lavina se už ovšem valila, a zastavit se nedala. Survivor začal v rapidním množství představovat všeljaké twisty a výhody, které svým konceptem favorizovaly hráče nejenom agresivní, ale především mužské (např. je prakticky nepsaným zákonem, že v Survivoru se ženy společně starají o kemp, zatímco muži sbírají dřevo nebo jídlo, a mají tak nesčetně víc času hledat skryté výhody a imunity rozseté po okolí). Úspěch ženských vítězek, které v pozdějších sériích vyhrály dominantní strategií (Kim, Natalie Anderson) byl znevážen stylem "proti komu ale hrály?" (byť stejné se dá říct o mnohých mužských vítězích), jednu výjmku (Sarah Lacina) jakožto nesympatickou krávu zase veřejnost pořádně strhala, protože ženy by přece neměly hrát "jako muži". Jako by nestačily ony výhody a protěžování agresivní (tedy v pozdějších sériích dle Jeffa Probsta očividně té jediné správné) hry, Survivor ještě přetvořil formát závěrečné kmenové rady na "otevřené fórum", a sice po vítězství vzácné vlaštovky Michele, které se zázračně podařilo v 30+ sérii vyhrát herně typicky ženským diplomatickým stylem, a kterou za ně prakticky vláčeli po žhavém uhlí. Už nestačilo se dostat do finále a přesvědčit porotu o tom, že si vítězství zasloužím, teď už bylo potřeba přesvědčit porotu, takřka polopaticky instruovanou Jeffem Probstem, že jsem opravdu hrál agresivně a udělal tohle a tamhleto, protože něco jako vlastní definice Outwit, Outplay a Outlast už od 32. série neexistuje. Ačkoli můj žlučník už tou dobou přesahoval svojí kapacitu, stále ještě nedošlo na to nejhorší. To konečně přišlo v sérii 35, které opětovně dominovala skutečně agresivní a mistrovsky strategická manipulátorka, a diskutabilně nejlepší vítězka soutěže, Chrissy Hofbeck. Ano, Chrissy samozřejmě sezónu nevyhrála, i když měla, Jeff totiž konečně vymyslel ten poslední potřebný twist, jak se skutečně postarat o to, že žena Survivora vyhrát nemůže. Ve chvíli, kdy navzdory všem klackům hozeným pod nohy měla Chrissy otevřené brány finále a cestu k milionu dolarů čistou, produkce představila twist se zakládáním ohně ve finálové čtyřce, a dílo bylo dokonáno. Agresivní žena ve finále nemůže porazit agresivního muže (Tasha vs. Jeremy), pokud se nějaká do finále dostane, produkce se postará o to, aby se do něj díky F4 twistu dostal i jejich favorit, a žena neagresivní se do finále dostat může, a skoro jistě i dostane, už ale nikdy nevyhraje, protože neagresivně hrající žena si vítězství nezaslouží. Muži můžou pořád hrát, jak chtějí. Můžou jim selhat všechny plány, a stejně ve finále porazí strategičtější ženské hráčky (Adam x Hannah), můžou zaujmout roli nekonfliktního coattaila a vyhrát díky tomu, že jsou porotě sympatičtější než soupeř (Wendell), můžou dokonce většinu sezóny strávit vyloučení ze hry (Chris). Mužům je dovoleno hrát Survivor jakkoliv, ženy nemají možnosti prakticky žádné. Nikde to není patrnější než ve WAW. S výjimkou Parvati a Sandry si každá ženská vítězka aspoň jednou postěžuje, že reakce veřejnosti na její výhru byla nepřátelská a toxická. Jenom jeden z mužů (BEN!!) za celou dobu udělá něco podobného. Tony nehrál špatnou hru. A produkce se velice očividně snažila editem ukázat, že mužům nijak nenadržuje, což je patrné z pozitivního editu několika ženských hráček, počínaje extrémně strategickou Sophií, tišší diplomatickou Michele konče. Výsledek by ovšem doopravdy neměl uspokojit žádného fandu Survivora. 12-4-0 není výsledkem jeho hry. Je výsledkem deseti let snažení Jeffa Probsta a jeho produkčního týmu. Pro zajímavost, Wendell, Danni, Adam a Nick chtěli všichni hlasovat pro Michele, báli se ovšem, že by mohla vyhrát Natalie (Edge of Extinction twist ftw), a pro jistotu radši hlasovali pro Tonyho. V Survivoru už neexistuje nic jako dobrý nebo špatný hráč. Existuje jenom hráč produkcí favorizovaný a znevýhodněný. Muž a žena. () (méně) (více)