Obsahy(1)
Maurizio Nichetti je pozván do TV pořadu k rozhovoru a současně k prezentaci svého nového filmu. Během promítání dochází k řadě zmatků a přehmatů, takže snímkem se vlastně prolínají dvě dějové linie – původní černobílý film a ukázky ze současnosti. Některé postavy navíc přechází do původního filmu (modelka v plavkách) a jiné zase obráceně do TV reklam, které projekci přerušují. Film nabízí zajímavé srovnání bídou zmítané poválečné Itálie a našeho pohodlného konzumního způsobu života. (wayne99)
(více)Recenze (8)
Takáto kombinácia sociálnej drámy, komédie, "odborných" filmových hodnotení a reklám sa len tak nevidí. Prvý krát som to videl na čiernobielom televízore, ale rýchlo som sa zorientoval. Nichetti to zrežíroval bravúrne, zahral si ústrednú dvojúlohu a jeho naivno - fantasy - realistický štýl ma chytil za srdce. ()
Jde o nejoceňovanější film Maurizia Nichettiho, v určitém smyslu slova je to jeho výkladní skříň, film, který zabodoval na několika festivalech, a mám pocit, že byl úspěšný i v Karlových Varech. Jde o režisérův hold éře klasického italského neorealismu 40. a 50. let. Zároveň konfrontuje starou chudou Itálii té doby se konzumně orientovanou italskou společností pozdních 80. let, když vyšle půvabnou fotomodelku z reklamní kampaně do minulosti. Název filmu připomíná proslulé Zloděje kol od Vittoria De Sicy. Režisér si tady, jak je u něj zvykem, střihl opět hlavní roli. Je to originální vtipné dílko, kde se humor prolíná se sociální tématikou. Celkový dojem: 80 %. ()
Chybí tomu vtip. Nichetti v podání bravurního Kepky je legrační dvojpostavou, ale sám film neutáhne, a vtipnost prolínání reality a fikce a několika popletených figur se brzy okouká. V dabingu spíše méně častý výkon Jaroslavy Kretschmerové, sekunduje mrazivě přesný Moravec a všudybyl Fišer. Italský neorealismus nepatří mezi mé top. ()
7/10 I bez bezmezneho obdivu k italskemu neorealismu se da tento kus dobre uzit. Poprve jsem ho videl, v dobe kdy neco jako reklamy uprostred filmu v C(S?)R jeste neexistovalo a byl to pro me opravdovy zazitek, ted po letech jsem se u toho uz vic nudil, ale porad je to kwalitni zabava, kterou si s pribyvajicimi filmovymi znalostmi muzu uzit zase jinak... ()
ocenenia : MFF Moskva 1989 - 1. cena ()
Suverenne najlepsi film Maurizia Nichettiho /Udelal jsem zblunk/. Nichetti je sice neznamy herec, ale rozhodne patri do vseobecneho rozhladu, film zobrazuje biedu povojnoveho Talianska. Taliani vsak na tom boli este dobre, najma v porovnani s Nemeckom : 77 % ()
Když jsem tenhle film kdysi na projekci v městské knihovně viděla poprvé, naprosto mne uchvátil svou invencí a vtipem. A to jsem tenkrát ještě neměla ponětí, co je to za skutečný "vopruz" když je film neustále přerušován reklamou. ()
V pražských kinech se promítal od 27.9.1990 (Jalta) ()
Reklama