Režie:
Mark Steven JohnsonScénář:
Mark Steven JohnsonKamera:
Aaron SchneiderHudba:
Marc ShaimanHrají:
Ian Michael Smith, Joseph Mazzello, Ashley Judd, Oliver Platt, David Strathairn, Dana Ivey, Beatrice Winde, Jan Hooks, Jim Carrey, Peter MacNeill (více)Obsahy(1)
Román známého amerického autora Johna Irvinga Modlitba za Owena Meanyho (1989, česky 1994) vypráví neobyčejný příběh mladíka, který přes výrazný tělesný handicap (porucha růstu) nepřestává hledat duchovní rozměr svého bytí a ve jménu nalezené víry dokáže obětovat vlastní život. Americký scenárista a režisér Mark Steven Johnson (nar. 1964), který se uvedl scénářem k úspěšné komedii Dej si pohov, kámoši (1993), v níž navzdory svému mládí projevil vzácné pochopení pro soupeření dvou staříků v podání Jacka Lemmona a Waltera Matthaua, však objemnou knihu natolik redukoval a pozměnil, že byl nucen vyhovět přání autora a změnit jméno hlavního hrdiny a tedy i název filmu. Příběh malého Simona Birche (Ian Michael Smith, trpící vzácným Morquiovým syndromem) je vyprávěn z pohledu jeho nejlepšího kamaráda Joea (Joseph Mazzello), který žije s milující matkou a nejvíc trpí tím, že je mu zatajováno jméno jeho skutečného otce. Pátrání po otcově identitě tvoří páteř snímku, zvláště po tom, když Joeova matka přijde při bizarní nehodě o život. Johnson vytvořil pozoruhodné dílo, jež vedle sugestivního portrétu maloměstského života v 60. letech vykresluje i dětský svět plný tužeb a fantazie. Oba chlapci podávají přesvědčivé výkony a v rolích dospělých bodují zejména Ashley Juddová (Joeova matka Rebecca), Oliver Platt (její nápadník Ben) a David Strathairn (reverend Russell). V úloze dospělého Joea-vypravěče se překvapivě objevuje známý komik Jim Carrey. Přes svoji „nevěrnost“ předloze se Simon Birch řadí vedle Pravidel moštárny režiséra Lasseho Hallströma k nejlepším irvingovským adaptacím. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (112)
Příběh prťavýho kluka, kterej byl větší, než všichni ostatní. Hned v první scéně se dozvíme, jak to s titulním Simonem Birchem dopadne. Pak už jde jen o to, jak se to rejžovi povedlo odvyprávět. Celkem jo. Po dlouhý době jsem viděl drama, které dokáže chytnout u srdce. Drama u kterého diváka mrzí, že to nedopadlo trochu líp, protože si všechny postavy oblíbil. Sice mě závěr připadal trochu manipulativní, ale celkem jsem to zbaštil. Titulní dvojice dětských herců hraje slušně (pořád jsem si řikal, odkud toho Josepha Mazzella znám a pak mě to došlo: v devadesátým třetím pobíhal po Jurským parku), Oliver Platt, David Strathairn a Ashley Juddová jsou jedním slovem skvělí! Režisér Mark Steven Johnson ukázal že umí, škoda, že od té doby točí samý kraviny. ()
Hodně lidí tady píše, že má silný vztah ke knižní předloze tohoto filmu. Je možné, že je to vynikající knížka. Film dává znát, že je knižní předloha asi docela výjimečná, ale nepodařilo se to tak úplně přenést na plátno. Dvanáctiletí kluci tam vedou řeči o pár let starších puberťáků, chybí jakási podstatnější akce, myslím vývoj těch postav. Svět, který zřejmě dokázal vytvořit autor knižní předlohy, se v tomto filmovém zpracování docela rozmělnil. Na druhou stranu je zde obdivuhodně předvedeno, že pro lidi v USA je zcela běžné chodit do kostela a uvažovat o Bohu. V tomto směru je film docela zajímavý a poučný. ()
A tak, čtyři hvězdičky, to je přeci moc! Bylo to určitě pěkné, potěšila pidirole J. Carreyho, nicméně emoce z toho kapaly už od začátku, stejně jako od začátku bylo jasné, jak to dopadne (myslím tím úvodní scénu filmu). Jinak ještě rychle odbočím, zde se ani nemusím pozastavovat nad tím, jak byla zpracována literární předloha - já to tak nepoznala, že mě to ani neuráží. A souhlasím s komentářem tricky, naprosto. ()
Přestože ve filmu chyběly stěžejní události, věci se udály jinak a Owena Meanyho jsem si vždy představovala také jinak, film Simon Birch mě zaujal, že jsem se dívala až do konce. Milovníci Johna Irvinga, nepouštějte si Svět podle Garpa, ale toto. Modlitba za Owena Meanyho patří k mým nejoblíbenějším knihám a nevěřila jsem, že by se dala promítnout do filmu. A jak už jsem řekla, s knihou to nemá zase až tak moc společného, přesto je to hezké a hřejivé. ()
,,Z GULÍ MÁM SUŠENÉ SLIVKY!“ ,,A JA Z NICH MÁM HROZIENKA.“ __ Pred XY rokmi som zo ,,Simona Bircha“ videl náhodne iba poslednú tretinu a v mysli mi samozrejme utkvel záver v autobuse, ktorý následne dokáže vniesť slzu do oka citlivého diváka. Potom som z neho opäť čosi videl, ale kompletne až teraz, preto hodnotím s plnou objektívnosťou. Nejde vyslovene o citové vydieranie, ani o vypočítavý kalkul, čo sa najmä podpisuje na konečnom hodnotení. Skôr sa mi nepáčilo prílišné tlačenie na kresťanský podtón, cez ktorý vníma Simon svoje predurčenie a skutočnosť, že dospelí sa v prítomnosti vzrastovo maličkého Simona často tvária detinsky. V postave Olivera Platta vidím citovo vyrovnanú a sympatickú osobu , narozdiel od Jima Carreyho v asi najzbytočnejšej úlohe svojej kariéry. (1734. hodnotenie, 99. komentár k filmu) ()
Galerie (25)
Zajímavosti (1)
- Předlohou snímku byl román Johna Irwinga Modlitba za Owena Meanyho. Kniha však byla tvůrci natolik zredukována, že bylo na přání jejího autora změněno jméno hlavního hrdiny a tím i celého filmu. (Olík)
Reklama