Režie:
Mark Steven JohnsonScénář:
Mark Steven JohnsonKamera:
Aaron SchneiderHudba:
Marc ShaimanHrají:
Ian Michael Smith, Joseph Mazzello, Ashley Judd, Oliver Platt, David Strathairn, Dana Ivey, Beatrice Winde, Jan Hooks, Jim Carrey, Peter MacNeill (více)Obsahy(1)
Román známého amerického autora Johna Irvinga Modlitba za Owena Meanyho (1989, česky 1994) vypráví neobyčejný příběh mladíka, který přes výrazný tělesný handicap (porucha růstu) nepřestává hledat duchovní rozměr svého bytí a ve jménu nalezené víry dokáže obětovat vlastní život. Americký scenárista a režisér Mark Steven Johnson (nar. 1964), který se uvedl scénářem k úspěšné komedii Dej si pohov, kámoši (1993), v níž navzdory svému mládí projevil vzácné pochopení pro soupeření dvou staříků v podání Jacka Lemmona a Waltera Matthaua, však objemnou knihu natolik redukoval a pozměnil, že byl nucen vyhovět přání autora a změnit jméno hlavního hrdiny a tedy i název filmu. Příběh malého Simona Birche (Ian Michael Smith, trpící vzácným Morquiovým syndromem) je vyprávěn z pohledu jeho nejlepšího kamaráda Joea (Joseph Mazzello), který žije s milující matkou a nejvíc trpí tím, že je mu zatajováno jméno jeho skutečného otce. Pátrání po otcově identitě tvoří páteř snímku, zvláště po tom, když Joeova matka přijde při bizarní nehodě o život. Johnson vytvořil pozoruhodné dílo, jež vedle sugestivního portrétu maloměstského života v 60. letech vykresluje i dětský svět plný tužeb a fantazie. Oba chlapci podávají přesvědčivé výkony a v rolích dospělých bodují zejména Ashley Juddová (Joeova matka Rebecca), Oliver Platt (její nápadník Ben) a David Strathairn (reverend Russell). V úloze dospělého Joea-vypravěče se překvapivě objevuje známý komik Jim Carrey. Přes svoji „nevěrnost“ předloze se Simon Birch řadí vedle Pravidel moštárny režiséra Lasseho Hallströma k nejlepším irvingovským adaptacím. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (112)
Od Simona Birche neočekávejte stádní kinematografický zážitek. Snímek, jež i přes svou relativní dětskost není filmem pro děti. Naneštěstí, na můj vkus to byla celkem nuda. Jasně, fajn příběh, jež je zakončen parádním finišem. ALE těch hluchých míst je dost. Ve dvacáté minutě jsem šáhl po skriptech z matematiky a zároveň s bijákem jsem si počítal L'Hospitela. Je tu velká pravděpodobnost, že by mne leckdo označil za ignoranta nebo nabubřence - a možná by mě tato přízviska vystihovala. Simon Birch je netradiční, ale šlo vydolovat víc. 65% ()
Simon Birch a jeho příběh je přesně ten typ příběhů, který z diváka vycucne veškeré možné i nemožné emoce. Vypráví vlastně velice originální příběh jednoho človíčka, který se narodil s jistým účelem. Alespoň on tomu tak věřil. A ten příběh plyne a člověk se mu do srdíčka dostává blíž a blíž až je konec filmu. Nemá smysl zmiňovat z tohoto filmu ani jednu scénu, tenhle film se musí vidět a pokud v sobě máte cosi, co se nazývá city, tak se Vám film bude zaručeně líbit. ()
Nelákal ma tento film a ani obsah ma nezaujal, ale nebola to taká tragédia, ako som si predstavoval. Príbeh bol veselý i smutný a takto sa to striedalo ako na hojdačke aj keď tých smutných scén tu nieje až tak veľa. Vela vecí tu bolo brané na srandu, keď nad tým uvažujem celé to na vtipu bolo postavené a tak je tu máličko dramatu, bola tu snaha ako tá, keď Baseballová lopta zabila matku, to mohlo byť chápané ako irónia života, lebo to bola jediná lopta, ktorú Simon odpálil v živote a hneď aj niekoho zabil. Film má vtip, pár dialogov bolo dosť zábavných a inteligentných, len je tu veľa nudných pasáži. Ako komédia to beriem, ale ako drámu nie. Lebo jediná silná scéna bola tá, kde autobus plný detí spadol do jazera a dospelí boli v koncoch a tak deti museli prevziať iniciatívu. ()
Většinou uznávám, že knížka a film je rozdílná disciplína a snažím se nesrovnávat. Tohle je jedna z mála výjimek. Modlitba pro Owena Meanyho je jedna z nejlepších knížek, která byla ve 20. století napsána, a zasloužila by si mnohem lepší filmové zpracování. Tam, kde měly být emoce, byl jen zoufalý pokus o ně, od začátku až do konce. ()
,,Z GULÍ MÁM SUŠENÉ SLIVKY!“ ,,A JA Z NICH MÁM HROZIENKA.“ __ Pred XY rokmi som zo ,,Simona Bircha“ videl náhodne iba poslednú tretinu a v mysli mi samozrejme utkvel záver v autobuse, ktorý následne dokáže vniesť slzu do oka citlivého diváka. Potom som z neho opäť čosi videl, ale kompletne až teraz, preto hodnotím s plnou objektívnosťou. Nejde vyslovene o citové vydieranie, ani o vypočítavý kalkul, čo sa najmä podpisuje na konečnom hodnotení. Skôr sa mi nepáčilo prílišné tlačenie na kresťanský podtón, cez ktorý vníma Simon svoje predurčenie a skutočnosť, že dospelí sa v prítomnosti vzrastovo maličkého Simona často tvária detinsky. V postave Olivera Platta vidím citovo vyrovnanú a sympatickú osobu , narozdiel od Jima Carreyho v asi najzbytočnejšej úlohe svojej kariéry. (1734. hodnotenie, 99. komentár k filmu) ()
Galerie (25)
Zajímavosti (1)
- Předlohou snímku byl román Johna Irwinga Modlitba za Owena Meanyho. Kniha však byla tvůrci natolik zredukována, že bylo na přání jejího autora změněno jméno hlavního hrdiny a tím i celého filmu. (Olík)
Reklama