Tvůrci:
Onur GüvenatamRežie:
Cem KarcıKamera:
Veysel TekşahinHudba:
Fırat YükselirHrají:
Çağatay Ulusoy, Salih Bademci, Şifanur Gül, Olgun Şimşek, Evrim Alasya, Hivda Zizan Alp, Ece Sükan, Lila Gürmen, Vedat Erincin, Celile Toyon Uysal (více)VOD (1)
Série(3) / Epizody(23)
Obsahy(2)
Slavný krejčí začne šít svatební šaty pro snoubenku nejlepšího kamaráda. Všichni tři ale skrývají temná tajemství, která jim brzy převrátí život vzhůru nohama. (Netflix)
Videa (1)
Recenze (9)
Takova skoda. Zacalo to uplne skvele a bozsky a zajimave. No a to je tak vsechno. Skoda, ze to sklouzlo do telenoveloveho nesmyslu. Od druhe rady jsem preskakovala sceny s Dimitrim, protoze me uz nesnesitelne iritoval. No a pak uz to ani pro me neskutecne pritazlivy Cagatay nezachranil. Jako ten je fakt bozsky. Preskakovala jsem ale az do konce, jen abych zhruba videla, jak to dopadlo, coz mi z nahledu scen stacilo a myslim, ze jsem o nic jsem neprisla. Ale vazne skoda. Jeste uvodni titulek, vcetne hudby, je bozsky. ()
Když vyjde turecký seriál, první koukám na obsazení. A pokud je někde Çagatay, je to sázka na jistotu. A to potvrdil i tentokrát v roli krejčího, který celý život trpí tím, že je jeho otec blázen. Čím déle na seriál koukáte, tím více si ale otce Mustafu zamilujete a nenávidíte Peyamiho chování k němu. Role Dimitriho je občas na pěst, ale má své světlé stránky, třeba když zachrání tuláčka z ulice. Nakonec i on má kostlivce ve skříni - teda spíše v truhle. A líbí se mi propojení turečtiny s řečtinou…Už teď se těším na třetí řadu! ()
Tak mám za sebou všechny díly (pokud tvůrci neplánují ještě něčím překvapit) a musím říct, že se mi seriál líbil. S každou další sérií to víc a víc gradovalo a vždy se našlo něco, co mě v ději zaujalo. Své dojmy jsem už vypsala u jednotlivých sérií v recenzích, jak jsem je postupně sledovala, takže se nebudu opakovat. Každopádně bych ráda řekla, že ač tady není hodnocení nijak závratné, seriál si rozhodně pozornost zaslouží a minimálně za jedno podívání rozhodně stojí. Na tureckou produkci i poměrně odvážné a nápadité, je fajn, že když můžou, umí se rozjet i v těch "zakázanějších vodách". ()
Zaujal mě ten jednoduchý název a první díly si říkám: co mi to jen připomíná....? A jo, je to tam - turecká telenovela jako vyšitá:-). Kamera, scény, děj, dialogy, i ti lehce toporní herci - to všechno mi přišlo tak nějak maličko, s prominutím, pitomoučké. Ale dodívala jsem se (7 kratších epizod přece není moc:-). Nakonec musím ohodnotit "až" 2-3 hvězdami (i díky záporákovi Dimitriovi, který tu byl asi nejzábavnější:-)) ()
Peyami je člověkem prchajícím před realitou, Esvet osobou snášející její kruté rány. Dva lidé poznamenaní nástrahami života mají společnou jedinou věc, Dimitriho, Peyamiho nejlepšího přítele a Esvetina tyranského snoubence. Příběh inspirovaný skutečnými událostmi pojednává o snaze mladé dívky uprchnout před fyzickými a psychickými útrapami života, do něhož byla zaprodána, a talentovaném krejčím, který po smrti svého dědečka musí náhle převzít odpovědnost za svého nesvéprávného otce. Neočekávaný návrat Mustafy do Peyamiho uspořádaného života způsobuje šikovnému krejčímu neutuchající bolest, pro Esvet však představuje možnou vstupenku ke svobodě… Musím přiznat, že mě překvapila míra dramatičnosti, s jakou je příběh Krejčího vyprávěn. Seriál se zaobírá dosti vážnými tématy a po celou svoji stopáž se úspěšně vyhýbá jejich zlehčování či zesměšňování. Ústřední čtveřice herců čelila náročným výzvám; blázen, psychopat, týraná žena a muž na pokraji psychického zhroucení; všichni ale odvedli překvapivě kvalitní práci. Za vypíchnutí stojí zejména Olgun Simsek, při jehož sledování doslova zapomínáte, že sledujete herce, a nikoliv prostoduchého prosťáčka. Herecký nováček Sifanur Gül držela se svými kolegy krok, a i přes mé počáteční nesympatie mě během několika minut přesvědčila, že je pro danou roli ideální volbou. Cagatay Ulusoy již tradičně dokazuje, že je hereckým chameleonem, kterému sluší i seriózní poloha. Jeho ztvárnění úzkostných stavů je velmi realistické. Salih Bademci místy přehrává, charakter jeho postavy mu to ale dovoluje, a je pravdou, že ději v určitých scénách dodává i relativně humornou stránku… Na snímku mě na první pohled zaujala kamera, která zde často využívá nezvykle dlouhé nepřetržité záběrování a blízké snímání emocí v očích herců. Kamerové triky využívané k vizuálnímu umocnění Peyamiho nálad, kdykoliv cítí vztek či úzkost, považuji taktéž za velice nápaditý prvek, který si okamžitě získá divákovu pozornost. Zajímavě to doplňuje už tak specifickou stylistiku celého seriálu, který leč se odehrává plně v současnosti, divákovi předává jakýsi nádech minulosti. Řekla bych, že tento aspekt je hodně podpořen motivem elegance, jež je zde soustavně vyzdvihován, a který v publiku vyvolává pocit jakési až hrůzu nahánějící nostalgie. Vytrhujícím prvkem z obecné serióznosti tohoto příběhu je grafické znázornění Peyamiho myšlenkových pochodů za využití různorodých diagramů, kdykoliv pracuje na svých módních návrzích. Nejde o rušivý element, diváka ale daný prvek skrz nesoulad s touto starobylou atmosférou vytrhne z děje. Překrásné exteriéry, barevné kostýmy a silný hudební podkres však drobné nedostatky zcela zastiňují… Seriál má objektivně vzato slabší začátek, postupem času ale kvalitativně roste, a to až do finální epizody, kterou osobně hodnotím jako nejpodařenější. Tato epizoda je totiž téměř z poloviny tvořena jedinou scénou, což je další dosti zajímavý vypravěčský prvek. Může to být způsobeno faktem, že tento seriál nebyl původně pro Netflix vůbec určen, ale po dlouhé době cítím, že jsme jako diváci dostali něco svěžího, osobitého a na turecké poměry dosti profesionálního. Mohu jedině doporučit… () (méně) (více)