Režie:
Tokuzó TanakaScénář:
Minoru InuzukaHudba:
Akira IfukubeHrají:
Šintaró Kacu, Tacuo Endó, Fudžio Suga, Seizaburó Kawazu, Saburó Date, Tojoko Takeuči, Šósaku Sugijama, Šózó Nanbu, Eigoró Onoe, Kazue Tamaoki, Tokio Oki (více)Obsahy(1)
Třetí film ze série o slepém masérovi a mistrovi meče Zatóičim (Šintaró Kacu) tvoří závěr volné trilogie, další filmy na sebe již nijak dějově nenavazují. Unaven neustálým zabíjením se Zatóiči po čtyřech letech od ukončení šermířského výcviku vrací do vesnice, kde žije jeho učitel Banno (Seizaburó Kawazu), aby zde nalezl klid. Banno hodlá provdat svou sestru Yayoi (Mikiko Tsubouchi) za bohatého samuraje, Yayoi se však zamiluje do Zatóičiho. Ten po jistém váhání její city opětuje a zaváže se, že opustí svůj dosavadní styl života. Se znechucením však zjišťuje, že Banno chce nejen doslova prodat svou sestru, ale též se zapletl s gangem lupičů a únosců. (Ertai)
(více)Recenze (23)
Zatoichi k nám ve třetím díle přichází v barvách i když pro něj zůstává svět temným. Už od začátku zde vypadá sebevědoměji, ale stále v něm zůstává něco z našeho českého Švejka. Tento chicks magnet se dvěma bradami a jeho skrytá čepel má něco do sebe. Přesto mě trošku děsí množství filmů, které mám ještě před sebou. ()
Pôvab čiernobielej vystriedala atraktívna farba. A farbistejší je i tretí príbeh Zatoichiho, poodkrýva sa nám tienistá stránka pôsobenia v yakuze a osudovým sa stáva stretnutie s bývalým učiteľom a jeho sestrou. Hrdina prežíva láskyplné vzplanutie a začína zvádzať svoj osobný boj. Boj o smerovaní jeho ďalšieho života... Zatiaľ najemotívnejší zo série je poctivou filmárskou prácou, kde sa neberie dôraz len na súboje, ale aj na hlbšie vykreslenie hlavnej postavy. Tu je predchádzajúca časť a nasledujúca časť. ()
Barva Zatoichimu celkem sluší (sama o sobě ale posun k lepšímu rozhodně nepředstavuje), stejně jako dramatická poloha připravující půdu pro následující díly. V kontextu série si zaslouží víc, než maximální hodnocení, sám o sobě však nefunguje úplně dokonale. Pokud jde o akční prvky, Katsu stále ještě nemá svůj pozdější vytříbený styl, rovněž ve výrazu a mimice zatím nedosáhl finální působivosti (tam je nicméně posun větší). Silný, důležitý díl, který definuje následný princip celého díla o Ichim - nemožnost utéct před osudem a zbavit se tak svých stigmat.. ()
Prešli sme do farby. Toho som sa trochu obával. Čiernobiely formát pri starých samurajských filmoch milujem. Ale Zatoichi je natoľko zaujímavá postava, že tento prechod zvláda bez najmenších zádrhelov. V podobnom duchu ako jeho dva predchodcovia, je aj táto časť vizuálnym skvostom. Oldschool kameramanská tvorba. Nájazdy, odjazdy, švenky cez ramená a veľké celky. Prostredie rodného mestečka a jeho zákutí je tu rovnako využité na maximum. Je to už tretí film o Zatoichim a prostredie je zase raz iné. Tanaka veľmi umne zobrazuje vzťahy medzi postavami. Či už tie nové, alebo tie, zo Zatoichiho minulosti. Stret so starým učiteľom je v tomto smere dominantou. Rovnako ako aj ľúbostný motív. Všetko je podmienené logickému vývinu, a tomu ako charaktery reagujú na určité situácie aj aké sú ich túžby. To je základným hybateľom všetkých situácií. Žiadna postava tu nie je zbytočná! V konečnom dôsledku je to ale veľmi smutný príbeh. Kde je spoločenská hierarchia dominantná nad záľuby obyčajných ľudí. Funkčné aj vtedy, ak to porovnáme so súčasnou situáciou. Šintaró Kacu ako Zatoichi znova raz perfektný. ()
Slepý masér v barvě? No, moc jsem tomu nevěřil, ale musím říct, že mě ta barevná kamera velmi mile překvapila. Tohle už je příběh, který je skutečně zatoichiovský, kdy ani doma, v rodné vesnici Ichi nedokáže najít klid a i zde musí bojovat o svůj život, i když nechce a i když by raději prostě jen žil s tím, že ho všichni nechají na pokoji. Ten smutek v jeho tváři se snadno přenáší na diváka. ()
Reklama