Režie:
Arnaud DesplechinKamera:
Irina LubtchanskyHudba:
Grégoire HetzelHrají:
Marion Cotillard, Melvil Poupaud, Patrick Timsit, Golshifteh Farahani, Cosmina Stratan, Max Baissette de Malglaive, Benjamin Siksou, Francis Leplay (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Bratr a sestra, oba padesátníci. Alice je herečka, Louis je bývalý učitel a básník. Alice svého bratra nenávidí už víc než dvacet let. Po celou tu dobu se neviděli — když Louis náhodou na sestru někde narazil, ona ho ignorovala a utekla před ním. Náhlá smrt v rodině je ale přinutí, aby se znovu setkali. Arnaud Desplechin se zaměřuje na stav intenzivního smutku, zapříčiněného žárlivostí a rivalitou. Mezi Alice a Louisem však kdysi láska existovala, možná až příliš velká. Jak se dostali do této situace? A dokážou ji překonat? V mistrovském vyprávění nás režisér vede svižnou cestou za pokladem bez toho, aby násilně podsouval odpovědi na otázky, které film probouzí. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (12)
Desplechin v Bratovi a sestre asi najviac priblížil postavy divákovi a dovolil mu spolu s nimi prežívať ich traumy a tragédie. Čo ale stále znamená, že množstvo divákov uspokojených nebude a radšej dajú prednosť priamočiarejšej dráme s jednoznačnejšími dialógmi. Nebyť jednej divnej scény, asi by som ani nevedel, čo filmu objektívne vyčítať, i keď subjektívne vnímam, že stále nejde o jasnú emocionálnu bombu. Niektoré veci ohľadom nehody zostávajú zámerne nejasné, odohrajú sa ale krátko po začiatku a tak človek následne veľmi rýchlo presunie pozornosť k hlavným postavám. ()
Louis a Alice, bratr a sestra, kteří se mnohá léta nevídají, ale nemohou se vyhnout setkání, když se jejich rodiče ocitnou na smrtelné posteli. Emocemi nabitý vyhrocený začátek diváka navnadí, vzbudí zájem dostat se hluboko do nitra obou postav, aby zjistil, co se těm dvěma stalo, co si provedli tak závažného, že Alice bratra tolik nenávidí a nedokáže s ním být v jedné místnosti. Na této záhadě je postavený celý film. Oba jsou umělci, oba mají silné ego, oba jsou emotivní, trochu hysteričtí, jejich charaktery a samotný příběh přímo vybízí k eskalovanému konfliktu, k vyhrocenému dialogu a ke katarznímu vysvětlení. To se bohužel ale nekoná a je to obrovská škoda. Ve finále chování postav působí trochu nelogicky a nevěrohodně. Paradoxně mě ale samotnou napadá, jestli jako diváci nejsme příliš zhýčkaní. Máme velká očekávání, vyžadujeme vysvětlení… ale přitom třeba někdy, tak jako to v životě bývá, se nám ta požadovaná vysvětlení nedostanou. ()
Nenávisť, láska, nenávisť, zhnusenie, láska, smútok. Hlavné postavy Alice a Louisa sa priam pretekajú, kto je emočne viac nestabilný. Ale och ako dobre sa na nich pozerá. Aj podradné urážky pôsobia fascinujúco, dojemné momenty sú zrazu absolútne prevalcované egami postáv. Nesmierne zaujímavé postavy, nečakané činy, no napriek tomu tak reálne a zo života. Dokonalé a veľmi príjemné pozeranie. ()
Kdesi jsem četl, že v Roubaix zůstalo 5% evropské populace, ostatní jsou přistěhovalci...To o filmu mnoho nevypovídá, ale je zřejmé, že Desplechin zde vsadil na silné a protichůdné emoce. Umí se vším hrát, ale ne vždy mu to bohužel vyšlo tak, aby to bylo přesvědčivé. Ještě, že film vzali do canneské soutěže -:) ()
Film jsem viděl v minikině, po osvěžení se medovinou, což jsou ideální podmínky pro podobné filmy. Na to, že se jedná o festivalový kousek, nepůsobí film až tak alternativně a umělecky, jak bych mohl čekat. Melvil Poupaud i Marion Cotillard dobře hrají své role sourozenců, kteří se nesnáší a nemohou se vystát, a přitom si už ani nepamatují a nechápou, proč se do takové situace dostali. Jsou zvyklí jednoduše se sobě vyhýbat, ale kvůli neštěstí svých rodičů jsou nuceni začít hrát podivnou hru na schovávanou, plnou vzteku, beznaděje a skoro až bláznovství. Kolik si to z nich vezme, a dokážou zase najít společnou řeč? - to jsou otázky, na jejichž zodpovězení divák čeká až do konce. Celkově bych řekl, že je to povedené drama. Toho druhu, které vás nenutí přemýšlet nad ním další týden. ()
Reklama