Režie:
Parker FinnScénář:
Parker FinnKamera:
Charlie SarroffHudba:
Cristobal Tapia de VeerHrají:
Sosie Bacon, Kyle Gallner, Jessie T. Usher, Rob Morgan, Kal Penn, Caitlin Stasey, Judy Reyes, Robin Weigert, Gillian Zinser, Nick Arapoglou, Setty Brosevelt (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Psychiatrička Rose vyšetřuje mladou pacientku na pokraji nervového zhroucení. Žena trpí halucinacemi, pronásledují ji velmi znepokojivé vize, ovšem není to nic, co by zkušená terapeutka nezvládla. Jenže pak se jí po tváři rozlije podivný úsměv a s bohorovným klidem si střepem z rozbité vázy přímo před doktorkou přeřízne krční tepnu. Taková událost by rozhodila každého a Rose není výjimkou. Přestože ji všichni uklidňují, že sebevraždě nemohla zabránit, vracejí se jí psychické problémy z mládí a dětství. Pronásledují ji zneklidňující vize, pod jejichž vlivem se čím dál častěji chová jako blázen. Aspoň její blízcí to tak vnímají. Rose si navíc v hlavě přehrává poslední slova mrtvé pacientky a uvědomuje si, že to, co před smrtí prožívala ona, jí právě klepe na dveře. Zjištění, že mrtvá byla zatím posledním článkem v podivném řetězci sebevražd „usměvavých lidí“, jí také na klidu nepřidá. Je to iracionální, nevysvětlitelné a šílené, ale Rose dojde k závěru, že pokud se jí nepodaří najít začátek řetězce a zlo zastavit, je další na řadě. Že s touhle teorií nenajde u nikoho pochopení, asi nepřekvapí. Jenže zoufalé Rose jde o život a zoufalí lidé dělají zoufalé věci. Děsivé věci. (Cinemart)
(více)Recenze (418)
Ještě před puštěním tohoto filmu, jsem shlédl krátkometrážní kousek Laura Hasn’t Slept (2020) od stejného režiséra. V něm se hlavní hrdinkou stala právě ona studentka Laura, která poté v ordinaci následně spáchala sebevraždu a odstartovala děj tohoto filmu. A musím říct, že má předtucha byla správná. Nějak mě neokouzlil ani snímek a posléze ani celovečerní film. Parker Finn je viditelně fandou asijských hororů a ledasco si vypůjčil i do svých výtvorů. Což však ještě neznamená, že i stejnou kvalitu. Ačkoliv měl film v názvu úsměv a ten se skutečně vykouzlil na tvářích několika postav, já u jeho sledování rozhodně vícekrát zíval nudou. Nechci jen hanit, protože se zde objevilo hned několik pasáží (scén) při kterých se podařilo navodit zajímavou psycho atmosféru, ale většina rádoby lekacích scén byla sakra předvídatelných, některé části byly neskutečně nezáživně natahovány a u jiných jsem si říkal (tak tohle jsem už několikrát viděl jinde). Navíc jsem měl problém i s hlavní hrdinkou. Hlavně tedy s výběrem samotné představitelky. Sosie Bacon moc krásy ani talentu po svých rodičích nepobrala a navíc mě ani fyzicky nepřitahovala (nemám moc v oblibě děvčata, co mají pomalu stejně velké prsa jako já). Přitom zápletka jako taková byla rozhodně zajímavá, stejně jako pátrání po předchozích sebevrazích. Určitě by tomu neuškodila kratší délka, propracovanější scénář a úsměv na tváři by mi vyčarovalo i lépe provedené gore. Takhle z toho byl jen kyselý škleb nad promarněným potenciálem, který se tu nabízel. Pár světlých okamžiků by se tu našlo, ale víc jak obyčejný průměr tomu nedám. To ať se na mě nikdo nezlobí. Pokud tento film řada lidí označuje za jeden z nejlepších filmů roku, tak to jsem rád, že jsem jich dosud moc neviděl. Na většinu „novinek“ se vždy raději dívám až s velkým odstupem. A viditelně tomu nepomohla ani ta velká mediální masáž, před samotnou premiérou. 50% ()
Že půjde o psychologický horor mi bylo jasné v okamžiku, kdy se ukázalo, že v něm vystupuje více než jeden psycholog. Že půjde o horor zajímavý, k tomu jsem dospěl v průběhu děje. Tahle záležitost měla svou kvalitní atmosféru i napětí, lekačky sice byly přítomny, ale nevypadaly tak zoufale blbě, jak to, bohužel, bývá obvyklé, a přestože to byla chvílemi pěkně krvavá podívaná, nefungovala tady jako hlavní nástroj strachu. Ale nebudu jen chválit, protože film měl i své zápory. Ten první je spíš mým osobním problémem, protože mi vůbec nesedla představitelka hlavní role; horší bylo ale to, že ač se příběh tvářil originálně, už jsem na podobné téma několikrát narazil. Stalo se tak například ve snímku Fallen (1998), tvůrci vlastně jen nahradili pískání tím milým úsměvem. Taky nedokážu pochopit, proč si filmaři nevezmou na scény, v nichž se používají nože, nějaké poradce. Tohle bodání do hrudní kosti a do žeber jako do změklého másla je už opravdu zoufalé. Ale přes veškeré výhrady jsem musel uznat, že jsem se po celou dobu vcelku dobře bavil, a to se mi, bohužel, u filmů s hororovou tématikou příliš často nestává. P.S. Moc hezká snaha o Schrödingerovu kočku:-) / Poučení: Jsi-li lekavý typ, používej raději plastové nádobí. Pokud jsi i ekolog, jdi do dřeva. ()
Když se Kruh smíchá s Nezvratným osudem a přidá se jedna zásadní ingredience - vznikne Úsměv. A je to zatraceně dobrý hororový thriller, u nějž se obávám, že mě ten šílený a děsuplný úsměv bude honit ve snech. ()
Trochu rutinní věc, ale sám fakt, že se nejvíc hrůzy děje v hlavě toho člověka, je dobrý základ filmu. Mohlo to byt lepší, ale v rámci žánru dobré a místy jsem se i leknul nebo bál. I nadále zůstává nejlepším hororem posledních let Emptyman. ()
Cvokařka Rose (mimochodem hrozně přehrávaná) mě několikrát přiměla k hurónskému řehotu, to když třeba rozcuchaná a s šíleným výrazem každému na potkání líčila, že není blázen, ale že je prokletá a pronásledovaná nějakou entitou. Nebo mi vyloudila na tváři otazník, když loudila na své cvokařce nějaké prášky, jako kdyby si je přitom nemohla sehnat sama. Pokud však ve vašem mozku dobrovolně vypnete centrum analytiky a logiky, nebo pokud ho aspoň zkrouhnete na dejme tomu čtvrtinový výkon, čeká vás nevšední, temná a myslím že na rejžovu celovečerní prvotinu hodně zdařilá horrorová podívaná. Několik slušných lekaček, několik příjemných zamrazení, několik výrazných zapamatováníhodných scén, jako třeba sebevražda střepem, synovcova narozeninová oslava, Rose doma se cvokařkou, bodání pacienta v nemocnici... je toho víc. Po čase zase konečně horror, který nemlátí už stokrát vymlácenou slámu... No, možná mi to místy připomínalo It Follows, ale co už. ()
Po všech stránkách podprůměrné hororové řemeslo, které si ty nejlepší scény či lekačky bez obalu a studu krade z hororu "It Follows" z roku 2014. Pokud tedy hledáte inovativní a působivě atmosférický hororový snímek, doporučuji spíše sáhnout po již výše zmíněném starším počinu. ()
Trailer se mi vůbec nelibil a tím padem sem se snažil vyhnout tomuhle filmu ale jak si okolnosti donutily abych šel do kina. A upřímně nelitoval jsem. Posrany až za ušima, nepříjemná hudba, říkal jsem si co je to za starou hudbu ale bum ta měla svoje kouzlo strachu. Co se týče příběhu dobře promyšlený, napjatá děsivá atmosféra, úžasné lekaci momenty, nemělo to chybu. Obrovská spokojenost, po dlouhé době kdy se člověk fakt bal se podívat vedle jestli se náhodou nesmeje. Dělo. ()
Z příjemně mrazivého, tísnivého a celkem originálního hororu se postupem stopáže stává průměrná a tuctová jednohubka, která vyvrcholí naprosto očekávaným, až tupým závěrem. Tempo sice neztrácí, ale nápady dojdou a pak už se jen omílá klasické klišé. Pořád jde ale o koukatelný kousek. ()
Námět je bez diskuze výborný a orginální. Pokud dojde na lekání a strašení, tak Finn dokázal, že umí pracovat s atmosférou a napětím způsobem, který by mu mohl leckdo ze zkušenějších kolegů závidět. Takže spokojenost i tady. A konečně režisér se do toho nebojí šlápnout a ukázat i nějakou tu explicitní scénu, přičemž u mě vede podřezávání krku střepem. Naopak co se nepovedlo je konec, který mi připadal podivně a hlavně účelově poslepovaný a moc mi neseděla ani Sosie Bacon v hlavní roli. Nebo spíš její postava, která se vzhledem ke své profesi začala chovat iracionálně od prvního baf. Navíc měla na svědomí i několik logických lapsů, které se bez patřičných sympatií k hlavní hrdince nedaly úplně přehlédnout. Ale jinak je to jako debut fajn a jsem zvědav, jestli to Finn v příštím filmu potvrdí. 70% ()
Uff, tak takovejhle sranec jsem po původních ohlasech a zde nadějném ( nyní 68% ) hodnocení rozhodně nečekal. Strašení těma nejvíc nejlacinějšíma lekačkama a lidma, co se škleběj jak dementi, mluví spolu jako dementi a celý je to zabalený do naprosto nefungující, nevěrohodné, nudné, hloupé, ubíjející a ve všem horší variace na poměrně dobrý Verbinskiho Kruh. Nespočítal bych na prstech obou rukou kolikrát jsem si řekl, jaká je to ale strašná píčvíteco. Achjo. 2/10 ()
Ten film je SICK. Musím uznat, že je to nepříjemné od začátku do konce a to, jakým způsobem film buduje atmosféru, využívá hudbu a hraje si s divákem, je rozhodně pozoruhodné. Díky tomu všemu jsem i rád ignoroval všechny ty nelogické momenty. Jen asi nikdy nepochopím, proč 90 % hororů musí v závěru sklouznout k lacinosti a pohřbít zbytek filmu - tady se to finále nepovedlo ovšem fakt fest. Přesto si myslím, že by se Smile mohl časem stát poměrně slušnou kultovní klasikou a pokud by vzniklo další Scary Movie, tak myslím, že by tenhle snímek mohl být první na ráně. :) Námět je opravdu cool, je to zapamatovatelný, kontroverzní, strašidelný a určité segmenty nemají dokonce daleko k dokonalosti. Kdyby se to k závěru tak nepřekombinovalo, tak jdu rozhodně výš. ()
Rámcově poměrně dobře zpracované, ale pak jako kdyby se tvůrci zalekli uzavření příběhu a tak trochu alibisticky radši žádný řádný konec celé zápletky nevymysleli. ()
Finn si dal dosť roboty ( ktorá je za tým dosť cítiť), aby veľmi logicky vybudoval psychologickú cestu jednej postavy. To, že sa nejedná o jej slabomyseľnosť vieme od začiatku, ale jej okolie? To jej dáva celkom zabrať. Sosie Bacon hrá tú psychózu parádne ( hoci zrovna tento typ hrdinov zrovna nemám veľmi v láske, hlavne preto, lebo sú obklopený určitým determinizmom). Atmosférou a postupnou gradáciou je to výrazne a miestami veľmi nepríjemné ( detská oslova je v tomto prípade jedna z najlepších v celom filme). Koniec podľahne žánrovým pravidlám a vykašle sa na mytológiu za tým, čo je v zásade jediná vec, ktorú by som filmu vytkol. Každý správny horor je o pátraní. A nepotrebujem, aby sa postavy vždy k niečomu dopracovali, ale nech aspoň po dopozeraní zostane určitá aróma. Niečo, čo vás bude ešte chvíľu za temných večerov pokúšať. Ale inak jedna z tých lepších vecí, ktoré napríklad také Lights out, strčí hravo do vrecka. ()
Parádní horor, který jsem si skutečně užila, skvělé "lekačky", bavil mne příběh a postupné odhalování prokletého řetězce. Neokoukaná hlavní herečka skvělá, role ji štymovala, jak zadek na hrnec. Škoda jen, že zde nebyl vysvětlen původ / počátek onoho řetězce, co je zač ta důra, a proč vlastně vyslala ono prokletí "do světa", ale předpokládám, že ten si tvůrci ponechali na příp. pokračování. :-) ()
Mix dvoch výborných hororov, ktorý však nič výborné neprináša. Dostanete vyšetrovanie, pátranie po prapôvode zla ako v Kruhu (2002) a boj o život ako v Neutečeš (2014). Chýbalo tomu však niečo, čím by sa Úsměv odlíšil. Dobré, so zopár vydarenými lekačkami, ľahko zabudnuteľné a s neuspokojivým koncom. ()
Zcela promarněný potenciál. Už mě začíná rozčilovat ten trend současných instantních kino hororů, kdy tvůrci postaví film na nějakém samoúčelném monstru, ale zcela rezignují na scénář, který by se zdráhal cokoli vysvětlit. Nápad postavit zápletku na křečovitě se usmívajícím šmejdu, před kterým není úniku, je pravda dost geniální sám o sobě, ale tvůrci z tohoto hororového potenciálu tahají naprosté minimum. Místo budovaného tísnivého znepokojení jsem dostal směsici předvídatelného strašení, které nemá žádný logický vzorec, předvídatelných jump scarů a polodementního chování hlavní postavy, jež se není ani schopna vyjádřit tak, aby ji lidé okolo ní uvěřili a nepůsobila okamžitě jako blázen. O to větší bizár to je, že se jedná o vystudovanou psychiatričku. Díky alespoň za luxusní soundtrack, který tahá děs i z naprosto běžných každodenních scén. Jinak si ale radši dejte asi tak 10x lepší It Follows. ()
SMILE je skôr KRUH po 20tich rokoch. V omnoho menšom napätí, vizuálnom prevedení s menej zabehnutými hercami. Naozaj nie zlý snímok, ale PR urobilo svoje a s filmu sa stal hit. Chystané pokračovanie musí prísť s kurEvSkY špeci námetom, pretože tento ,,originál´´ nestojí za všetky groše. ()
Tak kletba úsměvu na mne nedolehla tak, jak jsem očekávala, nicméně světlé chvilky to nepochybně má, pár mrazivých scén i parádních lekaček, kdy mi o sebe drkly zuby.. Hudební podmaz zajímavý, místy zvláštní, místy až nepříjemný, atmosféra solidní a jako psychohrátky dobrý.. Snad jen škoda, že Sosie Bacon nezdědila ani polovinu charismatu po otci.. ()
Síce mi to úsmev na tvári úplne nevyčarilo, ale rozhodne lepšie než som čakal. Z nejakého dôvodu som bol totiž pripravený na teenage horor v štýle napríklad odpadového Truth or Dare, no dostal som prakticky indie horor zabalený do mainstreamového kabátu v štýle It Follows (i keď podobných kvalít Smile nikdy nedosiahne). Kde hlavnou postavou je dospelá žena, pracuje sa tu skôr so psychológiou postáv a postupným prepadaním do čoraz väčšej paranoie, než zbytočnými lakačkami (i keď aj na tie zopár krát dôjde a sú skutočne efektné), filmu sa vyhýba akýkoľvek humor a diváka sa snaží skutočne postrašiť a zároveň budovať pútavú mytológiu ohľadom ústredného bubáka. Vo všeobecnosti tak slušná práca, i keď sa nakoniec nedopracuje k ničomu vyslovene zaujímavému a chcela by doladiť v detailoch. Parker Finn je síce sľubný režisér, ale scenár by potreboval ešte niekoľkokrát vypilovať, pretože chovanie hlavnej hrdinky je neraz dosť otázne (hlavne pomerne dlhá dejová línia kde sa skúsená psychiatrička snaží so všetkou vážnosťou presvedčiť svoje okolie, že je prekliata a prenasleduje ju zlo a ešte sa čuduje tomu, že sa to nestrelo s pochopením), niektoré scény mohli ísť preč a tempu filmu by to iba pomohlo a samotná záverečná štvrtina sa možno až zbytočne točí v kruhu (avšak tu oceňujem pomerne nekompromisné vyústenie). Vo výsledku však slušné remeslo, ktoré rozhodne prekonalo väčšinu očakávaní, ktoré som pôvodne od tohto filmu mal. CELKOVO: 6/10 ()
Nostalgie, tak bych asi navzal nejstručněji zážitek z Úsměvu. Aby taky ten dojem z toho nebyl, když si film viditelně každou chvíli půjčuje a občas přímo krade z hororů let dřívějších. Ironicky však z hororu moc vytěženo není - hlavní postava drtivou většinu času v nebezpečí není. Nejvíce jsou v nebezpečí vaše ušní bubínky, když padne nějaký jump scare. Ty se objevují zhruba stejně četně jako soupravy metra v Praze ve špičce (trailer tradičně v pár případech zabíjí překvapení), takže se za chvíli omrzí nebo je člověk předvídá. Body horror se nějaký najde, ale je ho jako šafránu. Nejvíce ve mně vzbuzovala pocit neklidu nejistota (skoro až paranoia), co vlastně je skutečné a co ne. Abych ale jen nekritizoval - film si umí jakž takž dobře hrát s motivy a symbolikou, až jsem si občas říkal, že kdyby se scénář trochu učesal, přičesal a pak očesal, byl by to dobrý psychologický horor na téma vypořádávání se s traumatickými zážitky. Takhle je to "jen" generický slepenec hororů, který v některých scénách spíše než by vyvolával děs, tak vyvolává smích. Nebo přinejmenším úsměv. ()
Reklama