Režie:
Parker FinnScénář:
Parker FinnKamera:
Charlie SarroffHudba:
Cristobal Tapia de VeerHrají:
Sosie Bacon, Kyle Gallner, Jessie T. Usher, Rob Morgan, Kal Penn, Caitlin Stasey, Judy Reyes, Robin Weigert, Gillian Zinser, Nick Arapoglou, Setty Brosevelt (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Psychiatrička Rose vyšetřuje mladou pacientku na pokraji nervového zhroucení. Žena trpí halucinacemi, pronásledují ji velmi znepokojivé vize, ovšem není to nic, co by zkušená terapeutka nezvládla. Jenže pak se jí po tváři rozlije podivný úsměv a s bohorovným klidem si střepem z rozbité vázy přímo před doktorkou přeřízne krční tepnu. Taková událost by rozhodila každého a Rose není výjimkou. Přestože ji všichni uklidňují, že sebevraždě nemohla zabránit, vracejí se jí psychické problémy z mládí a dětství. Pronásledují ji zneklidňující vize, pod jejichž vlivem se čím dál častěji chová jako blázen. Aspoň její blízcí to tak vnímají. Rose si navíc v hlavě přehrává poslední slova mrtvé pacientky a uvědomuje si, že to, co před smrtí prožívala ona, jí právě klepe na dveře. Zjištění, že mrtvá byla zatím posledním článkem v podivném řetězci sebevražd „usměvavých lidí“, jí také na klidu nepřidá. Je to iracionální, nevysvětlitelné a šílené, ale Rose dojde k závěru, že pokud se jí nepodaří najít začátek řetězce a zlo zastavit, je další na řadě. Že s touhle teorií nenajde u nikoho pochopení, asi nepřekvapí. Jenže zoufalé Rose jde o život a zoufalí lidé dělají zoufalé věci. Děsivé věci. (Cinemart)
(více)Recenze (418)
Zcela promarněný potenciál. Už mě začíná rozčilovat ten trend současných instantních kino hororů, kdy tvůrci postaví film na nějakém samoúčelném monstru, ale zcela rezignují na scénář, který by se zdráhal cokoli vysvětlit. Nápad postavit zápletku na křečovitě se usmívajícím šmejdu, před kterým není úniku, je pravda dost geniální sám o sobě, ale tvůrci z tohoto hororového potenciálu tahají naprosté minimum. Místo budovaného tísnivého znepokojení jsem dostal směsici předvídatelného strašení, které nemá žádný logický vzorec, předvídatelných jump scarů a polodementního chování hlavní postavy, jež se není ani schopna vyjádřit tak, aby ji lidé okolo ní uvěřili a nepůsobila okamžitě jako blázen. O to větší bizár to je, že se jedná o vystudovanou psychiatričku. Díky alespoň za luxusní soundtrack, který tahá děs i z naprosto běžných každodenních scén. Jinak si ale radši dejte asi tak 10x lepší It Follows. ()
Scenáristicky chudší varianta na It Follows, ale pouze co se novátorství týče. Psychologicky je totiž pečlivě, takřka až procedurálně budovaná, bez jediného slabšího místa. Výborně technicky zfilmovaná, v napětí a lekačkách velmi intenzivní, s brilantním sound designem. A skvělou newcommerkou Sosie Bacon v hlavní roli. Režisér Parker Finn ještě překvapí. ()
Název perfektně vystihuje nákupní zdroj „autora“ i úroveň vykradení – prostě Čtvrtkruh. Čtvrkruh, kde nakonec místo Samary vybafne spíš komický než děsivý hormonálně přerostlý mastňák s Beckwith -Wiedemannovým syndromem, který bezezbytku naplní rčení „Brát si někoho do huby“. Čtvrtkruh, který zjevně moc chtěl být kompletním cyklickým útvarem, ovšem Xerox měl v horních třech čtvrtinách poškrábaný tiskový válec a ten mantákovitý začínající lupič holt není Verbinský ani Nakata, aby to režijně, dramaturgicky i atmosféricky dokreslil do plných kontur, tudíž je výsledkem taková nedomrlá, schématická a sterilní plagiátorská instapičovina. Čtvrtkruh i se vcelku nešťastným obsazením, protože tomu ukrutně nesympatickému a veskrze ochrnutému protekčnímu přestřiku Kevči Slaniny jsem už po prvních deseti minutách vroucně přál, aby ji nějaká ta bubuentita uchechtala xmrti co nejdřív a začala raději lechtat někoho jiného. ()
Ty hororový úsměvy působily skoro stejně strašidelně, jako Babišovy hraný škleby do kamery, když tajtrdlíkuje před svými voliči na předvolebních setkáních. Brrr. Takže jo, dobrý řemeslo to bylo. Premisa je neokoukaná, když už tu je lekačka, tak funguje (jedna je naprosto luxusní), málo známé Sosie Bacon jsem věřil každý vystresovaný záškub tváře a co bych hlavně vyzdvihl, byl zvukový podkres, ať už skvěle trefenou nervní hudbu, či sound design, který bezchybně dokresloval tu úzkostnou atmosféru. A líbila se mi kamera, která se chílema tu zajímavě točila, či snímala obraz obráceně obraz hlavou dolů. Prostě, abych to uzavřel, hororová událost roku se sice nekonala, ale fajn jednohubka, která měla šmrnc, tak ano. ()
Takhle, kdybych se chtěl Úsměvu vysmát, tak si důvody najdu, protože výtky, které se dočtete vůči generickému scénáři jsou pravdivé (například z It Follows si to půjčuje nejenom námět, ale i celé scény), a třeba ta sekvence, v níž hlavní hrdinka obíhá příbuzné, známé a kamarády a snaží se je přesvědčit, že je prokletá, je napsaná fakt srandovně. Rozhodl jsem se ale, že vůči tomu filmu budu vstřícný. A to proto, že v době, kdy velké množství žánrových snímků zapomíná na to nejdůležitější, tedy o snahu diváka postrašit, se Smile snaží sakra intenzivně. Ne vždycky to vyjde, ale schválně jsem si teď připomněl, jaké horory šly zatím tenhle rok do české kinodistribuce, a Smile je v tomhle ohledu zatím s přehledem nejefektivnější. Vypilovat scénář co do chování postav a hloubky probíraných témat, bylo by to i na spokojenost při nesnížených očekáváních, řemeslo je to víc než solidní. Ale co, přivřu oči a dám tomu sedmičku. ()
Stejný úsměv máme, když madam Pekarová-Adamová mluví o cenách energií a o svetrech. Nutno říci, že film mě dvakrát vylekal, což v době, kdy si člověk přečte zprýávy ze světa i domova a následné z toho šoku potřebuje 8 hodinové relaxační cvičení rozhodně není marná bilance. Mě se film líbil, zápletka byla zajímavá, příjemně mě taky nebylo v této době sice standartní pocit, ale u filmového napínáku je to velký plus. Chování hlavní hrdinky nějak neřeším, už jsem zažil teda mnohem blbější, nevím jak bych se choval, kdyby se na mě někdo pořád pitomě usmíval, ale dost možná podobně. Jediný co to posralo, byl závěr, mě přišlo že sami tvůrci nevěděli jak z toho ven, ale jak řekl klasik "je třeba zapojit mozek" a kdyby na to šli přes linii vlastního vědomí od začátku do konce, bylo by to lepší než skluz do béčkově směšnýho závěru. ()
║Rozpočet $17miliónov║ Tržby USA $105,685,000║ Tržby Celosvetovo $214,985,000▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA ║ Tržby za predaj DVD v USA ║ No aj som sa veru tešil a pozerám aj to má dosť dobrý komerčný úspech ale vo výsledku len nakoniec dobrá schéma, ktorá ostala visieť niekde vo vzduchu. Budem sa musieť vyhýbať hororom lebo jeden za druhým ma len viac svojou bezduchosťou znechutia. /50%/ ()
Zamyšlení nad traumatem, jež člověka dlouhodobě sužuje, je spojeno s příběhem psychiatričky pomáhající spíše druhým než sobě. Nad sympatickými jednotlivostmi však bohužel převažuje zdlouhavý, nudný a zaměnitelný dojem z celku. Více zde. ()
„CO SE STANE, KDYŽ TO VIDÍŠ?“… „USMĚJE SE TO NA MĚ. ALE NENÍ TO PŘÁTELSKEJ ÚSMĚV…“ Tak se nám tady (jim tam) rozmohl takovej nešvar – kdo se začne usmívat jako kretén, tak se brzo zasebevraždí. Sledujeme paní, který začne slušně mrdat v kouli (a víme, že za to zase až tak moc nemůže). Můžu přiznat, že mě to baví! Hlavně ten fór (?) s tím dárkem! Jinak (samozřejmě!) ten koncept je vohranej, ale je tady hodně šílenství (který občas vzbuzuje úsměv), takže projednou… Hlavně kurva netočte dvojku! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Furt se na mě culí nějakej píčus. 2.) Slíbil jsem starý, že se nezabije. /// Thx za titule „Petr Zenkl“. PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ** ()
Nudné psychologické drama. Čekal jsem horror roku a viděl jsem naprosto nudnou sračku. Jít na to do kina, tak se zabiju 😡😡😡😡 ()
Překvapivě povedený malý mainstream horor od debutanta, který by pro hororový žánr mohl být do budoucna přínosem. Od Smile jsem po trailerech čekal propadák, který skončí na hranici 40-50%, takže výsledek je hodně uspokojivý. Je to kombinace filmů It Follows a Truth or Dare, ale z obou zmíněných si bere jen to nejlepší a dokonce oba i kvalitativně převyšuje. Má to fajn tajemný a mysteriózní příběh kolem záhadných sebevražd a hodně mě bavilo postupné zjišťování, co za tím je, Hlavní hrdinka pomalu začne propadat paranoie, nedějí se ji hezké věci a pomalu se jí hroutí život. Film má občas pomalejší tempo, hlavně ve středě, ale když dojde na strašení, tak je poctivý a efektní. Lekaček je jen pár, ale za to fungují výborně, atmosféra dokáže být mrazivá a líbilo se mi finále, kde dojde na slušnou porci creepy záběrů, vlastně došlo i na trochu násilí, což jsem zde vůbec nečekal ( když si entita stáhne kůži z tváře, jsem byl nadšenéj). Takže ve výsledku milé překvápko, ale nebude to úplně pro teenky, jak se na první pohled zdálo, ty se většinu času v kině prosmějí. 7/10. ()
Príjemné prekvapenie, dvojnásobne po traileroch, ktoré na mňa pôsobili dojmom lacného, neambiciózneho béčka. Napokon ale nemám problém označiť to za jeden z povedzme 50 najlepších hororov roka. Vývoj deja je miestami predvídateľný (strata dôvery hrdinky v očiach jej kolegov a najbližších je fakt tragický, koľkokrát sme to videli?), občas používa útrpné klišé (predstavy, nočné mory), ale inak z neho mám dobrý pocit. Sympatický kasting (Sosie Bacon alias dcéra Kevina Bacona, Kal Penn, Kyle Galler, Jessie T. Usher), mrazivá atmosféra (čosi medzi Anjelom smrti, Kruhom a Črepinami v hlave s Lenou Headey), zaujímavá a v rámci možností i vcelku originálna zápletka (ktorá je samozrejme doslova ako stvorená pre množstvo sequelom a prequelov), intenzívne drsné finále a niekoľko drsných a nečakaných scén. Odporúčam aj režisérov hororový kraťas The Hidebehind (v jednoduchosti je krása). ()
Přestože jednání postav občas zcela postrádalo jakoukoli logiku, je to celé natočené natolik zručně, že to udrží pozornost a baví až do konce. ()
Tady budu chválit, protože Smile je výborný debut. Od prvních minut příjemně mrazivý, s citem budující napětí. Lekaček není trilion, ale občas hezky poděsí a jedna je vyloženě infarktová. Sám jsem byl překvapen, jak moc tu jde cítit inspirace z příbuzného It Follows. I zde režisér klade silný důraz na psychologii hlavní hrdinky, jež (díky přízrakům) ztrácí kontakt s realitou. Navíc podpořený parádním vizuálem, kde prim hraje kamera, hudba a především efekty, na nichž makalo studio profláklého tandemu Gillis - Woodruff Jr. Sequel bude, vzhledem k masivním tržbám, asi nevyhnutelný, otázka však zní, jestli bude nutný. Neumím si představit, kam tuhle celkem jednoduchou premisu posunout dál. Tak se nechme překvapit... ()
Ne zrovna hovadina, ale zhola zbytečný film, který neobsahuje žádné zajímavé nápady a jen pár rutinních lekaček. ()
Je to jako by někdo sebral náhodného člověka z ulice a oznámil mu, že mu právě unesl rodinu a pustí ji jen tehdy, když ten člověk do týdne natočí další film Ariho Astera - jinak si ty nemotivované rotace kamery uprostřed rutinně splácaného hororu neumím představit. Jediný zdroj energie tu je místy legračně pitomé chování protagonistky, to ale výsledek nezachrání od naprosté nudy. ()
Po tom, čo sa jej pred očami zabije pacientka s úsmevom na tvári, sa Rose začne obracať život hore nohami. Pred samovraždou jej pacientka povedala, že trpí zvláštnymi vidinami. Krátko po jej smrti Rose zistí, že ju neklamala. Ona sama sa stane obeťou tohto javu a musí zistiť, ako ho prekonať a zostať nažive. - Všeobecne pozitívne reakcie doma aj v zahraničí chápem, ale ja osobne horory, v ktorých je hlavná postava takmer nedotknutelná a jediné, čo ju ohrozuje, sú preludy, skrátka nemám v oblube. Taktiež mi dosť vadil extrémne predvídatelný scenár, pričom dejová linka s mačkou je čistý amatérizmus. Postavy mi okrem klasicky pôsobivej Caitlin Stasey tiež nesadli, takže za mňa výrazné sklamanie, čo je škoda, keďže som tomu dosť veril. Režiséra sa ale v budúcnosti určite vyplatí sledovať, pretože toto nie je zlý horor, len to skrátka režisér vytvoril formou, ktorú ja osobne nepreferujem. Jeho prípadný ďalší kúsok by mohol fungovať omnoho lepšie, pretože talent tam poznať je. ()
Mom, come pick me up, I'm scared. Ne že by to nebylo předvídatelné nebo nepřipomínalo další (a někdy určitě lepší) filmy, ale pořád jsem měla dojem, že je vše na správných místech a že mi temná ruka mačká srdce uvnitř hrudního koše. Kupříkladu It Follows je určitě nadřazený po umělecké stránce, nicméně síla Smile spočívá spíš v brilantním tematizování mentálního (ne)zdraví a zrcadlení povědomých patologických projevů ve stejně povědomých prvcích hororového žánru. Sosie Bacon odvedla velmi dobrou práci při promítání vnitřních muk na tělesnou schránku zvenčí. ()
Vyletí Entita! Řekněte sýr..! Ano, nepochybně se tu krade. Vzorec předávání štafetového kolíku zla, nedůvěra okolí, pátrání po příčinách, postupný rozpad osobnosti, to všechno tu už někde bylo. Mě spíš ale zajímá, s jakou se to vytasí atmosférou a jestli to dobře vypadá a v těchto ohledech Finn obstál. Trauma, zármutek i vinu rozvíjí přiměřeným způsobem, upside down efekty s kamerou i zvuk plní svůj účel a jedna Kansas City Shuffle lekačka, troufám si říct, nachytá i ostřílené předvídače. Nezamyšleně legrační scény (sedmiletý Kája Havlíček rozbaluje dárky) se dají přejít, stejně jako to, že se divák dívá na hodinky, kdy už konečně dojde k taktice ze závěru Hoblitova Fallen (tím spíš, že už je kočka ze hry).. V případě představitelky hlavní role si nejsem jist, jestli slanina dopadla od masokombinátu blízko, a nebo daleko.. ()
Nič prevratné, ale metódy používané na nabudenie strachu, používané už x-rokov, pokiaľ sú vymyslené a natočené umne, sú stále účinné. V postate nám film okrem zaujímavého nápadu nepriniesol nič, s čím by sme sa nestretli v iných horrorových snímkach. Tvorcovia však dávajú v každej scéne najavo, že to s týmto žánrom vedia a kupodivu ma príbeh, napriek zbytočne dlhej minutáži, skoro celý čas dokázal držať v napätí, čomu prispieva najmä bravúrna kamera a dobre načasovaný strih. Veľmi príjemná mysteriózna záležitosť, aj keď tvorcovské klišé vrámci copy-paste dialógov, či bezduchých charakterom postáv, na vás vykúka v každej scéne. 75%. ()
Reklama