Režie:
Wim WendersScénář:
Wim WendersKamera:
Pascal RabaudHrají:
Bill Pullman, Andie MacDowell, K. Todd Freeman, Gabriel Byrne, Traci Lind, Pruitt Taylor Vince, John Diehl, Nicole Ari Parker, Daniel Benzali, Samuel Fuller (více)Obsahy(1)
Tvůrce existenciálních filmových esejů, uznávaný německý režisér Wim Wenders, se opět pokusil spojit "něco" ze své vážněji zaměřené poetiky s divácky vděčným filmovým žánrem. Zároveň se rozhodl natočit film o násilí bez jeho přímého zobrazení. Spolu se scenáristou Nicholasem Kleinem si pro tuto příležitost vybral i vhodné hrdiny: v příběhu se sbíhají osudy tří mužů: vědce, ambiciozního detektiva a producenta akčních filmů. Bohatý producent Mike Max řídí své impérium pomocí telefonů a počítače a nebere vážně sdělení manželky Paige, že ho opouští. Ještě týž den se producenta zmocní dva najatí zabijáci, vše se ale vyvíjí jinak, než podle jejich plánu. Akci zabijáků zachytil na monitoru vědec Ray Bering, který pro FBI dokončuje projekt sledování dění v celém městě pomocí stovek kamer. Jeho realizace má znamenat zásadní obrat boje se zločinem: konec násilí. Projekt má ale přinejmenším dva háčky: je snadno zneužitelný a nelegitimní... (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (34)
You must change. Gangster rap is dying. Violence is dying. Když se řekne techno-paranoidní thriller, asi si málokdo vybaví jméno, poetiku a dílo Wima Wenderse, přestože jeho podezíravost vůči všemu mimo poezii starých časů byla zřejmá vždy. Linie násilí se vzpírá svému zařazení, i když nelze popřít, že o thriller jde a paranoia je na místě. Jako když vkládáte pružnou obruč do kufru - vejde se, ale nepatří tam. Scéna Billa Pullmana, jak se za profi diverzní asistence party mexických údržbářů městské zeleně za účelem zisku tajných materiálů přihlašuje v internetové kavárně via Netscape do emailu a k tomu hraje Ry Cooder. Tehdy i mnohdy jindy se Linie míjí a zároveň protíná jako trajektorie víceúrovňového převaděče s Mulholland Drive. Právě pro tuto obruč do osmičky v karteziánském prostoru je Wendersovo mile anachronické zvolání protestu z pravěku špízlování docela zajímavé. CREATIVE KILLING /// Define violence. ()
"Půl království za župan. To je slušná nabídka. Dokonce i v Hollywoodu." Linii násilí mám rád, i když úplně přesně nevím proč. Možná je to tím, že pokládá zajímavý otázky a občas nabídne i náznak odpovědi. Takže proč chce někdo zabít megaproducenta ultranásilnejch filmů Mika Maxe místo toho, aby za něj žádal výkupný? Proč mají díru v hlavě únosci a ne oběť? Má to něco společnýho s dokonale propojeným dosud neschváleným kamerovým systémem monitorujícím ulice Los Angeles? Tušil obsluhovač tohoto systému Ray Bering, že i jeho činnost je monitorována? Je okopávání zahrádky důstojnou prací pro producenta? Prostě je to spletitý, ale mě to baví. ()
Hmm. Bylo mi u toho hezky. Což je o thrilleru dost zvláštní výrok, ale to už je holt Wenders. Každý jeho film je napůl sen. A teď nemám na mysli sémiotiky s jejich teoriemi o obecné podobnosti filmu a snění – tenhle chlapík v tom oboru dospěl dál než ostatní. Hodně za to může hudba, zde zvláště vypečená, nálady waitsovské, i když samotný Waits se ozve jenom jednou. Zápletka je na tom sice to nejméně důležité, ovšem protentokrát potěšila její sevřenost a dořečenost všeho podstatného (když dáváte bacha) – to u mistra nebývá pravidlem. Taková prima meditace. A co do vývoje postav větší roadmovie než celá V běhu času, mimochodem. Asi bych si měl novějších wendersovin sehnat víc. ()
Tak tohle mě zcela převálcovalo!! Film, o kterém se dá říct, že je americký, ale je v něm tak moc, že jsem zůstala nevěřícně zírat a vydrželo mi to až do konce. Kousek, který byl zřejmě přesně ušitý na mou míru, měl napětí, strašně mě bavil, sedla mi muzika i výběr herců a navíc jsem ochotná si ho hned pustit znovu! Překvapení. Inu vybírala jsem podle režiséra a nezklamal mě. Já snad dám znovu i Paříž, Texas!! Poznámka pod čarou: Scéna baru silně evokuje obraz Edwarda Hoppera Noční ptáci. Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií ()
Nevěděla jsem, co od tohohle filmu čekat: předpokládala jsem, že půjde o nestandardní krimi-thriller. Nakonec se z toho však vyklubala nepříliš kompaktní mozaika různě dramatických osudů, která má sice jasnou ústřední myšlenku a spoustu ne až tak jasných vedlejších, ovšem jako celek to na mě příliš nezapůsobilo. Všechno to filozofování krachovalo na jednom velkém problému: chování a jednání většiny postav mi často přišlo nevěrohodné, nepřirozené, nepochopitelné. Ani herecké výkony mě kdovíjak neohromily - Bill Pullman v hlavní roli spíše zklamal, jeho věčně drsně, "vychytrale" přivřené oko připomínalo Arnieho terminátora a k danému charakteru se to vůbec nehodilo. Jeho filmová manželka Andie MacDowell střídala nálady jak na kolotoči a zřejmě to mátlo i samotnou herečku. Dva padouši Diehl a Pruitt buď přehrávali, každopádně měli opravdu nehorázně stupidně napsané role (naštěstí se nezdrželi dlouho). Černý raper Six mi svým "gangsta" přízvukem pil krev. Výrazný Udo Kier si střihl nevýznamný, vcelku komický post cynického režiséra z Evropy a charismatický Gabriel Byrne, pro mě jediná srozumitelná postava, moc prostoru bohužel nedostal. Linie přitažlivosti mezi detektivem a kaskadérkou mi přišla málo podstatná, zbytečná. Kamera místy otravně divná, hudba uspávací, pořád jsem čekala, kdy snímek konečně vypadne z té své unylé pozvolnosti... A ke konci to skutečně přišlo: rychle, neosobně, bez emocí. Celý film mi přišel nepříjemně roztříštěný, chladný a nepřesvědčivý, poměrně zajímavý potenciál zápletky byl pohřben v pseudointelektuálním zpracování. 51% ()
Reklama