Režie:
Francis VeberScénář:
Francis VeberKamera:
Luciano TovoliHudba:
Vladimir CosmaHrají:
Pierre Richard, Gérard Depardieu, Jean Carmet, Jean Benguigui, Stéphane Boucher, Michel Blanc, Isabelle Renauld, Jean Veber, Maurice Barrier, Anaïs Bret (více)Obsahy(1)
Jean Lucas je propuštěn z vězení, kde si odpykával pětiletý trest za bankovní loupeže. Komisař Duroc, který ho zatýkal, na něj čeká před věznicí, aby mu sdělil, že nevěří, že by vedl vzorný život a hodlá ho sledovat. Až ho znovu zatkne, bude povýšen. Lucas však hodlá žít jako slušný občan a najít si práci. Má nějaké šperky, které prodá a utržené peníze si chce uložit v bance. Má však hroznou smůlu protože banku přepadne zmatený Francois Pignon, který si navíc Lucase vybere jako rukojmí. Ve Francii není jediný policista, který by pochyboval o tom, že to byl právě Lucas, který přepadení provedl. Pignon donutí Lucase, aby nasedl do jeho auta, a odjedou. Je však tak nešikovný, že nechtěně Lucase postřelí do nohy. Lucas chce k lékaři, ale Pignon si nemůže dovolit jít do vězení. Musí se starat o svou šestiletou dceru Jeanne, se kterou zůstal sám. Zaveze tedy Lucase ke svému známému veterináři, kde ho ošetří. Pignon je zoufalý a proto se odhodlal k tak zoufalému činu. Kdysi býval vedoucím obchodního oddělení, ale před třemi lety byl propuštěn a poslední rok žije jen ze sociální podpory. Jeho dcerka po smrti matky přestala mluvit a on má nyní jedinou šanci, odjet s ní a penězi do zahraničí, kde by začali nový život. K tomu potřebuje falešné doklady a prosí Lucase o pomoc. Lucas se ho chce zbavit a domluví mu schůzku s Labibem, který by mu doklady mohl obstarat. Problém je v tom, že Labib nevěří, že z loupeže má jen 84 tisíc a chce za doklady půl milionu... (TV Prima)
(více)Videa (1)
Recenze (236)
Uprchlíci jsou asi na místní databází nejlépe hodnocený film s Pierrem, ale já s ním mám menší problém. A asi jsem konečně pochopil jaký... Pierre si ve svých autorských filmech občas vybral nějákou vlastnost (roztržitost - Roztržitý, smůlu - Život plný malerů, nesmělost - Jsem nesmělý, ale léčím se), na kterou se nabaloval humor a až pak ve druhém plánu se nenásilně trochu více zkoumala (filozofování nad slovem roztržitý v Roztržitem.) I mistr Veber si ve předchozích filmech s Pierrem a Depardieum, vybral téma (Kopyto - opět smůla, Otec a otec - otcovstí), na které se nabalovalo humorné dění...a až ve druhém plánu se pak zajímavě mísil humor s trochou sentimentu a přesahem do života (v Kopytu - víra ve štěstí a smůlu...smůla na konec hlavní dvojku dovedla až k úspěchu...V Otci a otci se řeší úloha otcovství, pan Pignon je psychicky nemocný člověk trpící depresemi, který možná svého syna vyloženě potřebuje apod.) V Uprchlícíh mi příjde, že je tohle všechno převracené...nebo to tam ani není. Dojemná historka o chudém tatínkovi a jeho nemluvné holčice je sice možná pěkná a musím říct, že dříve mě (bez nějakých dalších větších filmových zkušeností) i skutečně hodně dojímala....Ale tady se nic moc se nezkoumá, na trochu smutný příběh a pár vážnějších scén se teprve nabaluje pár humorných scének (přepadení banky...a hlavně skvělý veteřinář Carmet a přestrojení za matku.), a v prostředku jako by se pan Veber pokoušel o vyloženě sociální rovinu...Ale bez většího nadhledu. Ty předchozí filmy mi zkrátka přišly přirozenější a k vážnějším tématum se teprve propracovávaly postupně v na první pohled ryze humorném balení..zde jako by se nás pan Veber pokoušel i trochu citově vydírat a nedívím se, že zrovna tento film se dočkal amerického remaku v jeho vlastní režii (neviděl jsem.) Oproti předchozím filmům (i dalšímu skvostu, byť taky vážnějšímu - Hračce, kde ale taky funguje humor, vážná linka i sentiment dohromady) pro mě krok stranou a s větší vážností, určitě ne více výzralý kus, spíš více podbízívý, ale sám v některých ohledech poněkud naivní a nedotažený. Myslím si prostě, že tohle pan Veber tak nedotáhl. I navzdory té oblibě filmu u dalších fanoušků francouzských komedíí a Pierra Richarda. Tady jdu překvapivě trochu proti proudu a musím říct, že k mým nejoblíbenějším filmům s Pierrem Uprchlíci už určitě nepatří. Dneska už osobní přenos tohoto filmu shledávám především prvním zhlédnutím a těm pár komediálním momentům...jak říkám, hlavně Carmetovi a převleku Pierra (:D). Ale pan Veber ať si z toho nic nedělá. Tohle určitě není zdaleka tak slabá chvilka jako měl osm let předtím, jistý pan Oury.:o ()
Veber je zkrátka komediální bůh! Kdyby to jen šlo, napíšu, že "Uprchlíci" jsou takové jemnější "Drž hubu!" dovedené k absolutní dokonalosti. Takle můžu jen šťastně konstatovat, že Veber nestárne a jeho díla mají i po bezmála dvaceti letech stejný šmrnc a grády jako dřív. Skoro ani necítím potřebu říkat, že se tu opět bravurním způsobem mísí citovost s nezaměnitelným humorem (oba lékaři - nezapomenutelné!), protože to je u Vebera už taková klasika. Filmu jako celku jenom přidává na sympatičnosti Cosmova sentimentální hudba a postava Jeanne, kterou si prostě musíte zamilovat. Ježiš, ona byla vážně úúplně k spapání. :-) --- "Nechcete ho utratit?" ()
Uprchlíci je jasná klasika a já, když ty dva kluky vidím na plátně, dostávám nostalgickou, že se dnes už nic podobného netočí. Ale kdoví, třeba je to dobře, protože takhle nám je z mysli nikdo jiný nevymaže. Není to nádhera sledovat Gerarda v roli namakaného, právě propuštěného vězně Jeana Lucase ve společnosti malého, zoufalého nešťastníka Lupiče s velkým L, Pierra Richarda ? A k tomu ta malá holčina s kukadlama, které se jen tak nevidí, trhlého zvěrolékaře nebo scénka s nervovým těhotenstvím, to jsou všechno věci, které jsou jen už tím doplňujícím kořením tak bezvadného filmu. Pro mě jsou asi nejznámější francouzští komici Louis de Funes a Pierre Richard. Každý trochu jiný. Jeden rozšiřuje mojí bránici svým sarkasmem, negativismem, despotismem a podobně a Pierre, přestože předkládá divákovi mnoho situací, které jsou směšné, tak mají svou hloubku a je v ní spoustu moudra. Díky za takové herce a filmy, které si můžu pustit i několikrát a nikdy mě neomrzí oproti jiným, které jsou třeba právě in. - Viděno v rámci Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií. ()
Větší blb banku ještě nepřepadl. Asi nejlepší "spolupráce" Richarda s Depardieuem; zajímavý vztah, kdy je na tom Richard extrémně submisivně a Depardieu mu bezostyšně tyká. Sázka na Pierrovu potrhlost a narážení hlavou do sloupu vychází bezezbytku. Ty dojemné scény ale přece jen mohly být poněkud prostříhány. ()
Příjemně svižná a napínavá komedie o marném pokusu propuštěného lupiče Jeana Lucase (už více kulatější Gérard Depardieu) o normální cestu. Do cesty se mu připlete neschopný zoufalec Francois Pignon (Pierre Richard), kterého k lupičství přitáhne nezaměstnanost a touha po lepším životě pro jeho dcerku Jeanne (Anais Bret). A tak začínají honičky, hádky, rvačky, střílečky, vloupačky únos, kde Lucas zahraňuje zadek Pignonovi. V patách je jim nevěřící komisař Duroc (Maurice Barrier) a nejvtipnější je setkání se senilním zvěrolékařem Martinem (dobrý Jean Carmet). Příjemná zábava, která přihmuřuje oči nad zločinem páchaným ze zoufalství nezaměsnanosti a ve prospěch malé dívenky, ve kterém ale nedochází k žádným brutalitám. ()
Galerie (25)
Zajímavosti (5)
- Poslední čas na hodinách v přepadené bance je 9:41 a záhy na policejní stanici, po příjezdu Lucase (Gérard Depardieu) a Pignona (Pierre Richard), čas na hodinách ukazuje 11:04. (Ganglion)
- Gérard Depardieu a Pierre Richard si společně pod stejnými filmovými jmény Jean Lucas a Francoa Pignon zahráli také o 3 roky dříve ve filmu Otec & otec (1983). (Skarface)
- Snímka Utečenci bola natáčaná vo francúzskom meste Bordeaux. (dyfur)
Reklama