Režie:
Bertrand BlierKamera:
Bruno NuyttenHudba:
Stéphane GrappeliHrají:
Gérard Depardieu, Patrick Dewaere, Miou-Miou, Jeanne Moreau, Brigitte Fossey, Isabelle Huppert, Gérard Jugnot, Thierry Lhermitte, Rita Maiden, Claude Piéplu (více)Obsahy(2)
Bezstarostná jízda a la française sedmdesátých let. Jean-Claude a Pierrot jsou dva cyničtí pobudové, chuligáni, zloději, neurvalci a mnoho dalších podobných přívlastků dostanou na své cestě po Francii. Co vlastně chtějí? Zahnat nudu, naplnit život bezbřehou provokací společnosti, šosáků a měšťáků, kdo ví. A možná to ani sami nevědí. Chvíli si nasazují masku misogynů, jindy něžných ochránců žen plných porozumění, někdy jsou to jen sprostí zloději. Dvojice Patrick Dewaere a Gérard Depardieu, oba téměř stejně staří, plují svou sebezničující cestou s perverzní grácií a vulgárním šarmem. Cestu jim zkříží divy francouzského filmu jako Jeanne Moreauová, Miou-Miou, mladičká Isabelle Huppertová a Brigitte Fosseyová. Režisér Bertrand Blier je synem zesnulého herce Bernarda Bliera. Proslavil se již v polovině 70. let jako tvůrce eroticky provokativních filmů, jejichž hrdiny jsou nejčastěji sexuálně frustrovaní muži. (Česká televize)
(více)Recenze (117)
Pravá francouzská umělecky zpracovaná zábavná podívaná. Bertrand Blier je velmi neotřelý tvůrce, o čemž mě přesvědčil už u snímku Merci la vie! Buzíci jsou ztřeštění, některé situace jsou zahnány do stavu ad absurdum, ale od začátku do konce jsem se výborně bavil. Duo Depardieu-Dewaere funguje skvěle a Miou-Miou podává svůj životní výkon. A nedivím se, že si s Dewaerem spolu začali, byť to teda moc vesele nedopadlo. Skvělý francouzský film, doporučuji všemi deseti. ()
Komedie z dob, kdy bourat tabu ještě stálo zato, kdy ještě bylo co bourat, kdy sexuální revoluce šedesátých let teprve doznívala... Místy to bylo nepravděpodobné až na půdu, místy režisér blbě vedl herce, ale to k takovéhle krásné anarchii asi patří. Tenhle filmek se dá vidět znova a znova, vždycky po několikaleté přestávce. Už kvůli těm interkulturním odkazům, výtvarným (impresionisté), filmovým (ledasco), literárním (Maupassant), historickým (omývání nohou v evangeliích)... Ano, ten film JE intelektuální chytristika, epatistní facka měšťákovi, ale umí to parádně schovat. Dva nenapravitelní kašpaři, anebo dva bezskrupulózní parchanti, anebo dva neodolatelní, téměř villonovští rošťáci? Ať si divák vybere. Mimochodem -- anglický název Going Places je stejně debilní jako čeští Buzíci. Co to nazvat třeba... Koule? Ale nenatočil Blier jiný film pod tímto názvem?? ()
Můj názor přesně souhlasí s Pohrobkovým, pokud ho ale zrcadlově obrátíme. Oba dva týpkové byli nechutní, odporní, po skončení filmu v člověku zůstane tak maximálně pocit hnusu. Jestli tohle má být komedie, tak já jsem papež (pro rozptýlení pochybností, papež fakt nejsem), tohle se jakémukoli humoru zdaleka vyhnulo. Bych chtěl vidět místní komentátory, co tomu dali vysoké hodnocení, jak by hýkali nadšením, kdyby se těmahle lidskýma odpadama setkali ve skutečnosti. Jak by se asi cítili, kdyby jednoho o půlnoci ošetřili a druhý by je coby poděkování okradl o peníze s temnou výhrůžkou, že když mu je nedají, navštíví jejich děti v ložnici. Ale je pravda, možná mezi náma běhají lidi, kterým se líbí, když jim někdo ukradne motorku, když je nevybíravě obtěžuje ve vlaku, kde cestují s kojencem, když je navštíví u nich doma a trošku je před sexem profackují... Navíc příběh ani moc nedrží pohromadě po logické stránce, je to přehlídka blábolů. Třeba ona "holičova přítelkyně" pochází patrně z jiné galaxie, netečně poskytne sex komukoli, kdo si řekne, nabídne i tomu, kdo si neřekne a maximálně ji vytočí doběla, když ji při tom nepolíbí. Ti dva s ní zacházejí hrubě, postřelí ji do nohy a ona jim přesto znova otevře, když ji přijdou navštívit. Pořád se jich pevně drží, i když ji párkrát vyráchají v potoce. Dál, kdo pochopil, proč se ona postarší dáma střelila do pohlaví, ať se přihlásí. Patrně si chtěla vynahradit to, že přestala menstruovat, já vím, zní to jako blbost, ale nic lepšího mě nenapadá. Taktéž bych poprosil, ať mi někdo vysvětlí, proč po sebevraždě téhle maminy ti dva počkají na jejího syna a odvedou ho k sobě kamsi na venkov (kde sebrali ten dům zůstává taky záhadou). Taky mi není jasné, kde vzala policie jejich popis a fotky po tom zastřelení policisty, a proč je začala stíhat až v tomhle momentu a né už při té události v hotelu, která musela připadat nezávislému pozorovateli jako jasná vražda. Ále, co bych se tím dál zabýval... Z filmu by měl zkrátka radost maximálně Frojd, protože režisér pojal příběh jako splnění svých sexuálních přání - potkat dívku, co dává každému, a zaučit nevinnou šestnáctiletou. ()
Mám z tohoto snímku velmi rozporuplné pocity, na jednu stranu je to moc hezky natočené a některé záběry jsou tak krásné, až se tají dech a zůstanou mi zcela jistě v paměti, navíc hereckému ansámblu se nedá nic vytknout, všichni jsou ve svých rolích skvělí, hlavní postavy hrají jak o život.. Na druhou stranu jsem se nedokázala naladit na vlnu obyčejných flákačů, sprostých zlodějů a v mých očích neurvalých vagabundů, zřejmě neumím obdivně vzhlížet k lidem tohoto typu.. Beru-li sdělení tvůrců jako oslavu svobody a přátelství, mohu to přijmout.. Budu-li však brát ústřední duo vážně, stane se neakceptovatelným, v žádném případě bych je ve svém životě nechtěla.. Navíc je velmi pravděpodobné, že nevlastním smysl pro humor, neb já se nezasmála ani jednou.. ()
Nebaví mě dvě hodiny sledovat nějaké asociály, kteří možná touží po svobodě, ale sami vlastně nevědí, co chtějí. Kdyby aspoň na konci s tím autem měli havárku, tak bych to bral jako přijatelný konec á la Easy Rider, s přiměřeným trestem za své hříchy, ale takhle mi to nic nedalo. Možná v tom je nějaká sociální kritika bohatých a střední třídy, ale dobře ukrytá a nevidím ji tam. Vidět to znovu nechci a od Bliera mám raději jiné kousky. Dobrý komentář mortak. ()
Galerie (35)
Zajímavosti (24)
- Film se natáčel od 16. srpna do 8. října 1973 a to mj. v oblastech Valence (Drôme), Rouen (sekvence kolem věznice Bonne-Nouvelle), Le Touquet, Stella-Plage (Pas-de-Calais), Luc-sur-Mer (Calvados), Caen (sekvence u vchodu do Monoprixu), Guilherand-Granges (sekvence u supermarketu Mammouth, ze kterého se v roce 1998 stal Auchan), Eymeux a 3 km podél staré Route Nationale 92. (classic)
- Sergio Leone chtěl trojici znovu využít pro svůj film Chytrák a dva společníci z roku 1975, ale tohoto westernu se zúčastnila pouze Miou-Miou (Marie-Ange). (classic)
- V bookletu k CD se soundtrackem k filmu Bertrand Blier vypráví, že měl poměrně přesnou představu o hudbě, kterou chtěl pro svůj film, a přiznává, že spolupráce se Stéphanem Grappelim nesplnila jeho očekávání. (classic)
Reklama