Režie:
Joseph SargentScénář:
Timothy J. SextonKamera:
Donald M. MorganHudba:
Arturo SandovalHrají:
Andy Garcia, Mía Maestro, Gloria Estefan, David Paymer, Charles S. Dutton, Tomas Milian, Freddy Rodríguez, Steven Bauer, Fionnula Flanagan, Miguel Sandoval (více)Obsahy(1)
Skvělý kubánský trumpetista Arturo Sandoval se vzdá možnosti emigrovat, protože se zamiloval do krásné Marianely, která pracuje na vládním úřadě a je oddaná Castrově režimu. Rozhodne se tedy vrátit se z turné se skupinou Irakere zpět na Kubu a postarat se o rodinu co nejlépe, jak jen to okolnosti dovolí. Odmítá však vstoupit do komunistické strany a tak se posléze stejně dostane do situace, že nemůže hrát hudbu, kterou má rád. Tentokrát už spolu se ženou vymyslí plán útěku do Spojených států, při němž jim pomáhá legendární americký jazzman Dizzy Gillespie. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (16)
* Strach z Fidela * láska k hudbe, láska k rodine * Andy Garcia & Mia Maestro * JAZZ * Americká televízna biograficko-hudobná dráma z roku 2000, ktorú natočil Joseph Sargent, je pohľadom na život hudobníka. Arturo Sandoval (Andy Garcia) je hráč na trúbku na Kube, a spolu s priateľmi sa snaží v diktátorskom režime Fidela Castra nielen prežiť, ale aj venovať sa naplno svojej vášni, hre na trúbku. Túžba po slobode sa nestratí ani po tom, čo sa Arturo zamiluje do Marianely (Mía Maestro) a založí rodinu. Dlhé roky života na ostrove slobody sú poznečené neustálym vnútorným bojom, či utiecť a ohroziť rodinu, a či ostať a uspokojiť sa s totalitou a jej obmedzeniami. Film je nielen príbehom skutočnej postavy hudobného génia, ale najmä jeden príbeh z mnohých ľudí na Kube, a tiež o krásnej jazzovej hudbe v klietke totalitného režimu, o túžbe po slobode a slobodnej tvorbe, o láske a rodine. ()
Príbeh kubánskeho trúbkara Artura Sandovala, ktorý ako vynikajúci jazzový hudobník má možnosť vystupovať na koncertoch a cestovať po svete, ale na druhej strane ho doma, na Kube, čaká jeho láska. Má na výber : život v totalitnej klietke, alebo emigrácia. Každá možnosť však má svoje ZA a PROTI. Pre ktorú sa rozhodne ? Andy Garcia v hlavnej úlohe psychologickej drámy, kde si tí skôrnarodení, nájdu podobnosti režimov čisto náhodné .... ))) ()
Především skvělá jazzová muzika. A pak šikovně vyprávěný příběh geniálního muzikanta snažícího se pro uplatnění svého nadání podstoupit rizika a opustit svou socialistickou vlast. Velmi mne to vrátilo zpět do atmosféry komunistické totality, která po létech ve vzpomínkách pomalu vybledá. Ale byla opravdu tak hrozná. ()
Začátek se rozbíhá pomalu, trochu jsem se nudila. Ale brzy film začíná být zajímavější, hudba mu dodá ten potřebný náboj. Rozhodně zajímavý film pro ty, kdo mají rádi kubánské rytmy a Buena Vista Social Club. Oba filmy srovnávat nelze, dokument Wima Wenderse nemá chybu. Film je bohužel v americké angličtině a ne ve španělštině. Ovšem Andy Garcia své kubánské kořeny nezapře. Na MFFKV mám vedle Věry Chytilové nejraději právě znělku s Andy Garciou. ()
This film is dedicated to the memory and continuing inspiration of Dizzy Gillespie with gratitude from Arturo Sandoval. (...) Je úžasné, jak některé filmy dovedou zcela přenést svoji atmosféru na diváka. Kdo cítí tu bezprostřednost, bezstarostnost a prostou radost z latinského jazzu, ten musí být vtažen do filmu, v němž je ale ještě zcela odlišná rovina - dramatická rovina osobního života Arturo Sandovala od počátků na Kubě v r. 1971 až po rok 1990, kdy se svou ženou a mladším ze dvou synů emigroval. V chvílích, kdy jde hudba, si užíváte tu čirou radost z umění a cítíte geniální hráčské schopnosti všech zúčastněných (Sandoval sám se z velké části podílel na hudbě k filmu) a ve chvílích, kdy je řeč o rodině a Kubě, cítíte tíseň, která na všechny doléhá. Zároveň lze velice dobře sledovat nejednoznačnost rozhodnutí k emigraci - vždyť Sandoval měl povolováno vycestovat na turné a strana (stát) ho pouštěla do zahraničí, tedy kdovíjak mu v rozvoji nebránila... Některé události jsou za účelem lepší koukatelnosti trochu zdramatizovány, což už tak u životopisných snímků bývá. Vynikající TV film! "Karl Marx can kiss Chano Pozo's ass." Hudba je prostě úplně jiný svět, mající své zakladatele, své myslitele, své bohy... a politka by se jí neměla dotýkat. ()
Reklama