Režie:
James HawesScénář:
Lucinda CoxonKamera:
Zac NicholsonHudba:
Volker BertelmannHrají:
Anthony Hopkins, Johnny Flynn, Lena Olin, Helena Bonham Carter, Jonathan Pryce, Romola Garai, Alex Sharp, Marthe Keller, Samuel Finzi, Michael Gould (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Jeden život je britský životopisný film o britském humanitárním pracovníkovi Nicholasi Wintonovi. Film sleduje Wintona, který se ohlíží za svou minulostí, kdy pomáhal skupinám židovských dětí v Němci okupovaném Československu, aby se mohly ukrýt a uprchnout v letech 1938-39, těsně před začátkem druhé světové války. (Vertical Entertainment)
Recenze (155)
Tenhle film "jen" vypráví příběh, příběh, který mrazí a současně dojímá. Neřekl bych, že přidává cokoliv navíc a je otázkou, zda máme tleskat filmařům, hercům nebo neskutečnému odhodlání jednoho muže. Film tak vlastně jen odvypráví příběh, ale takovým způsobem, že člověk téměř věří, že sleduje skutečnou živou postavu Nicolase Wintona. Má daleko k dramatickému zpracování Schindlerova seznamu, ale přesto vás rozhodně nenechá v klidu a bez emocí. 75 % ()
O kom jiném by se měly točit filmy, než o lidech jako byl Nicholas Winton. ()
One Life je nádherný film a také velmi citlivě natočený. Mapuje dvě období humanitárního pracovníka Nicolase Wintona a to do konce třicátých let, kdy do Evropy nastoupilo zlý element v podobě Adolfa Hitlera. Druhá polovina filmu, prolínající se s první, se odehrává v druhé půlce osmdesátých let. Nicolas Wintontehdy v osmi vlacích transportoval 669 dětí a to z Prahy do Británie. Následně poté i do dalších zemí. James Hawes natočil působivý a silný snímek, který má opravdu důležitý odkaz. Do role Nicolase Wintona obsadil režisér jediného možného gentlemana a to sira Anthony Hopkinse. Nedokáži si v této roli představit nikoho jiného a také mladá verze Johnny Flynn, byl výtečnou volbou. ()
Film, který nám přípomíná, co vlastně jsme, proč tu na světě jsme a jací bychom se měli snažit být. Takových filmů není nikdy dost a hodnocení filmařiny je v nich víceméně podružné. ()
Proč Angli chce všechny tyhle židy? Krutá scéna poukazující na dehumanizaci kdy člověk nevidí děti, ale pouze etnnikum. Nevinné děti, které umírají na nemoci, žijou v bahně atd. Absolutní cinema u kterého nejedno krajanské srdéčko musí zaplesat. Hopkins prostě prožívá v poslendí letech svůj vrcholný arc a v tuhle chvíli už se jenom předvádí před všemi těmi zelenáči co jim po bradě stéká mléko, že stále hraje lépe než oni všichni dohromady. S jemnou preciznosti je schopen ukázat náznaky emocí s grácií stárnoucího Wintona. Člověk, který shovává spoustu bolesti a možná i stesku po dobrých čásech lepších časech. Co se musí vzdát vzpomínek na které mu záleží, ale zároveň shovává spoustu výčitek. A pro něhož je skromnost samozřejmostí. Líbí se mi detaily jako knoflík, která dodává Hopkinsonovu pojetí celou další dimenzi mimo zachránaře. Stařecká pečlivost, hromadivost úsměv když vyprovází manželku na dovolenou. Zároveň vztek když musí vysvětlovat přesuny věcí to všechno je zahráno s bravurním podáním. Celé eseje by se ovšem mohlo napsat o hereckém výkonu mladého Johnnyho Flynna, který přináší pro pojetí svého Wintona nerdovskou energii je schopen přecházet z dětinské radosti do nervozit, přes vztek a únavě fanasticky. Češi prostě musí stříkat blahem z tohoto filmu. Scény odehrávající se na Hlavním Nadraží, u Karmelitánů na Pohořelci na Pavlačích jazyk v pozadí i ve předu čeští herci to všechno je prostě dokonalé a vždy potěší vidět Prahu v centru velkého filmu. Vrcholem celého filmu je samozřejmě adaptace Thats Life pořadu která byla dokonala emocionální epická mocná. Speciáln odhalení Věry je dokonalé i v tom že vybrali podobné herečky dítěte a dospělé. Závěrečná scéna kdy se postavní několik lidí co vděčí Nickymu za život je vrchol filmu. Rozhodně dobře, že velké historické filmy hlasí návrat. ()
Neskutečný příběh perfektně a dojemně natočený. Hlavní herci předvádějí vynikající výkony, scénář se krásně proplétá dvěma časovými osami a člověk se střídavě baví a pláče. Vy-ni-ka-jí-cí!!! ()
Říkal jsem si, jak tohle chtějí natočit tak, aby to bylo zajímavé a poutavé. A ejhle, ono se to povedlo, film mě od začátku vtáhl, zaujal a dojal. Pro mě velké překvapení. ()
Jako, ano. Asi to mohlo být scénáristicky pojato velkolepěji, protože narvat Wintonův příběh do 108 minut prostě nejde. Spousta nudných zoufalostí je roztahaná do tří hodin, ale TOHLE je film, který by si je fakt zasloužil. Vlastně je to spíš na seriál. Každopádně nenudí a v závěru jsem bulel jak želva, takže schopnost vyvolat emoce má 10/10. Akorát zkrátka nezbyl prostor na pokrytí Wintonova života poté, co to na něj prasklo. ()
Je těžké hodnotit snímek o jedinečném muži, jehož člověk od dětství obdivuje a vzhlíží k němu. Anthony Hopkins jej ztvárnil bravurně, ačkoliv nemohl ukázat svůj um naplno, více prostoru totiž dostalo jeho mladší já v podobě Johnnyho Flynna. Neustále jejich prostřednictvím cestujeme v čase do třicátých let a zpátky do let osmdesátých, což může někoho dosti omrzet...Řekl bych však, že se tvůrcům podařilo hlavní myšlenku nám všem předat. A ano, určitě by bylo co zlepšovat (některé pasáže s úklidem apod. naprosto vyřadit), na druhou stranu jsem pyšný na to, že někdo zmapoval část života osoby, která zachránila tolik lidí. Díky!!! ()
Je to spíš televizní film, než film pro plátna kin, ale příběh za to stojí. Je to citlivě podané, prolíná se to dvěma časovými osami a dá divákům, kteří netuší, kdo je Nicholas Winton, přesně ty informace, které má dostat. Tak akorát. ()
Film byl nádherný a i přesto že na válečný témata ve filmech tolik nejsem, tak i přesto mě zajímalo jak si Anthony Hopkins s touto rolí poradí a za mě bravurně. Film celkově je dost dobře pojatý a lepší ztvárnění snad ani nepotřebuju. Co ale chci nejvíce pochválit tak přítomnost herců stejné národnosti postav, které ve filmu hráli. Konečně nejde o klišé kde všichni mluví tím jedním jazykem a to angličtinou když ostatní jsou z jiné země a mluví svojí mateřštinou, ale pro diváka se vše točí v angličtině... Ale tady ne! Němci jsou Němci a Češi jsou Češi! Nejde ani o americké herce, kteří se snaží v našem případě mluvit česky nebo ani dokonce o předabování českých postav do češtiny, ale jde přímo o české herce. Postavy mluví takovým jazykem, kterým by v té samé situaci mluvili... Například židovský otec se svými syny - na děti mluví česky protože je Čech, ale když dojde na konverzaci si Angličanem (v našem případě s Nickym), tak mluví anglicky. Jde jen o věc, kterou by lidi tolik neřešili, ale líbí se mi že šli cestou přirozenosti a né cestou pro americké/celosvětové publikum a že Češi byli ukázáni v tom pravém světle se všemi svými emocemi s naší milovanou mateřštinou, která jim vycházela s pusy při každé myšlence z hrůzné války v americkém filmu. Děkuju Anthonymu za film a Nicholasovi za zachráněné životy tehdejší války. Doporučuju. ()
Silný, emoční snímek s výborným předvedením hlavní postavy, suprová atmoška, pro mě trošku mid příběh s divným ukončením přes telenovelu 75% ()
Životopisné příběhy, které (mám pocit, že) znám, mě moc nelákají. Ale story Nicholase Wintona a 669 zachráněných dětí je vážně strhující. Nakonec je těžké říct, kdo víc si zaslouží palec nahoru za hlavní roli, jestli "současný" Anthony Hopkins nebo předválečný Johnny Flynn. Oba jsou skvělí! V tom filmu je spousta roztomilých detailů. Na kterých to sice nestojí, ale dělají příběh autentičtější... Když byl Winton podruhé ve studiu BBC, málem jsem věřil, že je to dokumentární dobový záběr. A hlavní je samozřejmě poselství. Dobré věci nedělají vlády, ale jednotliví lidé. Nepouštěj se do ničeho, co nedokončíš. ()
Film za mě zachraňují herecké výkony Hopkinse, Flynna, Bonham-Carterové, Pryce a těch dětí. Kontrast angličtiny a češtiny byl velice působivý. Trochu moc a chvílemi zbytečně se tlačilo na pilu ve smyslu citového vydírání. V tomhle mám raději film Všichni moji blízcí, kde víc graduje napětí a bezvýchodná situace židovské rodiny. Tady to sledujeme jakoby s odstupem. Taky mi vadí to neustálé rovnítko Československo/Česko = Praha. Scéna s posledním vlakem zbytečně křečovitá. Ve skutečnosti vlak prostě neodjel a děti musely vystoupit. Pochybuju, že to probíhalo jako ve filmu, kdy jsou děti násilím vytahovány z vlaku za bědování rodičů. Dalo se to udělat komorněji a přesto působivě. Celkově mám pocit, že film byl natočen hlavně pro britské diváky, kteří ten příběh moc neznají. ale dal se prostě napsat a asi i natočit líp. Míň hrabání se v papírech doma a neustálé prohlížení fotek dětí a víc se zaměřit na jejich osudy popř. osudy jejich rodin. Na druhou stranu chápu, že je to podle knihy o Wintonovi, takže zaměřeno na něj. ()
Silný príbeh a konečne film na počesť úžasného človeka menom Nicholas Winton... ()
Na rozdíl od Zóny zájmu mě to oslovilo hodně. Hopkins standardně skvělej. ()
Tak,tohle se opravdu povedlo.Pěkně natočený film s Hopkinsnem.Je to lidské a zároven dojemný snímek.Helen Bonham Carter dobrá .88% ()
Príbeh Nicholasa Wintona sa dočkal výborného spracovania s famóznym 86-ročným Sirom Anthonym Hopkinsom (dcéra Nickyho Wintona si priala, aby jej otca hral Hopkins). Aj keď drvivá väčšina ľudí tento príbeh pozná a film vás prakticky ničím neprekvapí (možno význam zapojenia do záchrany detí Wintonovej matky), ide o poctivú filmárčinu, v ktorej sledujeme dve roviny. Samotné zachraňovanie detí z Prahy v rokoch 1938 a 1939 a v druhej sledujeme pána Wintona o 50 rokov neskôr v roku 1988, ako sa snaží urobiť poriadok vo svojej pracovni, v ktorej sú všetky papiere a spomienky k transportu 669 detí. A len tak mimochodom si so starým priateľom Martinom Blakeom zaspomínajú na toto ťažké obdobie, ten hneď rozhodí siete a o tomto príbehu sa razom dozvie celý svet. Notoricky známu dojemnú scénu z programu That's Life, kedy vstanú v publiku zachránené Winstonove deti, tvorcovia úplne verne skopírovali, Hopkins sa snaží napodobniť každý jeden pohyb a gesto Wintona. Osobne to mám veľmi rád. A ruku na srdce, kto má čo i len trošku empatie, tak istotne mu pri tej scéne budú opäť tiecť slzy. Za mňa aj v kontexte silného životného príbehu a výkonu Anthony Hopkinsa plný počet. Mimochodom, Nicholas Winton sa dožil úctyhodných 106 rokov (19.5.1909 – 1.7.2015). ()
Možná bych měla dát plný počet, protože... No, je asi jasné proč. Ale nedám. Mám toho už načteno a nakoukáno tolik, že tohle bylo ... já nevím. Nudný, žádná filmařská bomba to nebyla, lidé byli jak umělá inteligence a z jejich obličejů prostě nevyřazovala vůbec žádná emoce. ()
Tohle byla silná látka i na mě… ()
Reklama