Režie:
Franco ZeffirelliKamera:
David WatkinHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Mel Gibson, Glenn Close, Alan Bates, Paul Scofield, Ian Holm, Helena Bonham Carter, Stephen Dillane, Nathaniel Parker, Christien Anholt, Pete Postlethwaite (více)Obsahy(1)
Kralevic Hamlet se účastní pohřbu svého otce, po jehož tragickém skonu zaujímá jeho místo po matčině boku strýc Klaudius. Jako nový král na Hamleta naléhá, aby se co nejrychleji oženil s Ofélií, Hamletovi se však ve snu zjeví duch jeho otce a prozradí mu, jak se ve skutečnosti věci mají. Zdrcený Hamlet je tak postaven před nejtěžší volbu svého života… Italský režisér Franco Zeffirelli se v kinematografii prosadil adaptací Shakespearovy komedie Zkrocení zlé ženy (1966), kterou pojal jako nečekaně dynamickou, až bujarou zábavu, zasazenou do renesančních kulis. Ještě úspěšnější byl Zeffirelli s filmem Romeo a Julie (1968), v němž obvyklý patos a sentiment nahradil dramatickým spádem a strhující citovou naléhavostí. Podobný realizační klíč, využívaný také v jeho operních a divadelních inscenacích, zvolil tvůrce v roce 1990 i ve filmovém přepisu Hamleta. Shakespearovy dialogy, plné sofismů a metafor, jsou zde většinou kráceny tak, aby děj měl co nejrychlejší spád. Za stejným účelem jsou z původního textu škrtnuty některé vedlejší motivy (tažení norského kralevice Fortinbrase). Na první pohled možná překvapující obsazení Mela Gibsona do hlavní role má rovněž svůj původ ve snaze přiblížit starý příběh divákům, zvyklým na kánony akčního filmu. Zeffirelli se pro Gibsona rozhodl po zhlédnutí filmu Smrtonosná zbraň: scéna, v níž se zhroucený policista Riggs nemůže odhodlat k sebevraždě, byla pro něj moderní a výborně zahranou analogií známého monologu „Být či nebýt.“ Zatímco tragédie veronských milenců v Zeffirelliho podání koncem šedesátých let korespondovala s tehdejší revoltou mládeže proti konvencím a předsudkům rodičovské generace, nový Hamlet není osobní výpovědí ani osobitou interpretací. Příběh váhavého mstitele je inscenován s příslovečnou Zeffirelliho kultivovaností a výtvarnou vytříbeností, a jako takový se kromě řady dalších cen dočkal dvojnásobné nominace na Oscara. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (123)
Shakespeara mám svým způsobem rád, protože dává průchod lidským emocím a chtíčům. Něco málo jsem od něj přečetl, něco málo viděl v divadle. Gibson jako Hamlet je překvapivě uvěřitelný a ani nehraje takový ten svůj Lethal Weapon standart (ten mám rád, sem by se ale nehodil), což mě překvapilo. Pár scén je zde povedeně vygradovaných (představení či konec) a výborně zahraných. Jedno z neoprávněných negativ je jazyk, kterému je těžko rozumět. Jinými, ale už oprávněnými, je podle mě spíše divadelní výprava a hlavně chybějící či nevýrazná hudba. Tak jako tak, dobrá adaptace. -"Oh villain, villain, smiling, damned villain!" ()
Hamlet nie je hrdina v pravom zmysle slova, ako sa ho mnohí snažia podávať a väčšina povrchne chápe. Je to veľmi rozporuplná postava v shakespearovsky plnokrvnom príbehu; masa tém a myšlienok zjednotená v určujúcom konflikte. Interpretácia Franka Zeffirelliho, podporená chápajúcim hereckým ansáblom (Mel Gisbon !!!) ide presne týmto, vôbec nie jednoznačným smerom - využíva bohatosť predlohy v maximálnej možnej miere, nebojí sa postaviť do opozície. Nie je to zrovna bezchybné umelecké dielo preplnené podprahovými odkazmi, symbolikou a emočne nabité do prasknutia. Je to moderný, odvážny a samostatný kus driny, zúročený v jednej z najlepších a určite v najoriginálnejšej verzii právom nesmrteľného príbehu. ()
Velice zdařilá shakespearovská adaptace s vynikajícími herci. Příjemně překvapil Mel Gibson, jelikož zrovna jeho bych si v roli dánského kralevice nikdy nepředstavil, a on přitom Hamleta ztvárnil nadmíru dobře. Zeffirelli je společně s Branaghem jedním zmála režisérů, který umí převést Shakespeara na filmové plátno, tak aby výsledek nepůsobil jen jako záznam divadelní inscenace. Ovšem zároveň dokáží zachovat ducha předlohy. K dokonalosti ještě cosi chybí, ale i tak je tento Hamlet důstojným zástupcem filmových "shakespearovek". ()
Tohoto Shakespeara jsem si opravdu užila. Nějak mi nedošlo, že uvidím všechny herce tak mladé a krásné a Hamleta jsem ani hned nepoznala :-) Mel Gibson se sice herecky předvedl skvěle, ale pojetí Hamleta mi zrovna moc nevyhovovalo. Byl až moc excitovaný a to je taky důvod, proč nedám 5 hvězd. Jinak pro mne hra dostala ve filmu život a prostor. Prostředí hradu Elsinor, exteriéry i interiéry byly pro hru jak stvořené. Ještě jsem nezkoumala, kde probíhalo natáčení, ale udělám to. Hudba krásná, to bylo také lákadlo, Morricone je moje jednička v topce. Přijde mi legrační, když někdo očekával hudbu jako k westernu a byl zklamaný. Pro mne je to spíš důkaz tvůrčí pružnosti, že je tahle hudba úplně jiná. ()
Umelecký zážitok naozaj výnimočný. Musela by som tu písať samé superlatívy: na herecké výkony, kostýmy, výpravu, hudbu, i samotnú réžiu, dokonca i na dabing. A samozrejme i na majstrovstvo Shakespeara. To všetko je samo o sebe takmer dokonalé, ale napriek tomu nemôžem dať tomuto filmu maximum. V súčasnej etape môjho života si to u mňa zaslúži iba umenie, ktoré bezvýhradne slúži Pravde, ktoré nás dvíha a povzbudzuje k nádeji a ktoré sa snaží živiť v nás dobro a krásu. Je to múdrosť, ktorá u Hamleta nie je dokonalá. Túžim po inej ..... ()
Galerie (47)
Zajímavosti (8)
- Mel Gibson nebyl nadšen tím, že v největší scéně filmu, kde zazní jeho legendární hláška, „Být či nebýt“, musí hrát hudba. Ptal se režiséra jestli je tak nevýrazný, že ho musí doplňovat hudba. V amerických kinech pak šla do kin tato scéna bez hudby. [Zdroj: kniha Ennio Morricone a jeho filmový svět - Jan Šmíd] (major.warren)
- Mel Gibson později prohlásil, že hrát vedle Paula Scofielda, to je “jako když vás hodí do ringu s Mikem Tysonem”. (džanik)
- Když v 90. letech uvedla v neděli Hamleta televize Nova, její ředitel Vladimír Železný se o týden později ve svém pořadu Volejte řediteli (od r. 1994) omlouval divákům za zařazení tohoto filmu do hlavního vysílacího času. (Přemek)
Reklama