Režie:
Vlasta JanečkováScénář:
Jiří ProcházkaHudba:
Jaromír VomáčkaHrají:
Jan Tříska, Jaroslava Pokorná, Jana Břežková, Ludmila Píchová, Vladimír Menšík, Eduard Dubský, Svatopluk Beneš, Josef Bláha, Jaroslav SatoranskýObsahy(1)
Kdo má patent na hádanky? Princezna, která si myslí, že je nejkrásnější a nejchytřejší, nebo pasáček Ondra? Princezna Rozmarýnka si vybírá ženichy podle toho, zda uhodnou její hádanky. Po tři dny dostávají uchazeči o její ruku tři hádanky, nikdo z nich v té soutěži ale neobstojí a princezna svých výher nemá stále dost. Až přijde na zámek pasáček vepřů Ondra a princezniny hádanky uhádne jako nic. A teď hádejte, co se stane… Veselou hříčku o princezně Rozmarýnce, která dávala hádanky svým nápadníkům, podle pohádky J. Drdy napsal v roce 1969 J. Procházka. Režie se ujala V. Janečková, která do hlavních rolí obsadila Janu Břežkovou (princezna Rozmarýnka) a Jana Třísku (pasáček Ondra). (Česká televize)
(více)Recenze (20)
Jednoduchá studiová pohádka. Pasáček Ondra si chodí k princezně pro pusinky, ale přitom si myslí na Dorotku. Princezna byla tedy velice nesympatická, snad svým hlasem mi připomínala spíše lehkou dívku. Na druhou stranu Menšíkův král potěšil jak energií, tak rozumným chováním, byť jeho role byla menší. ()
"Princeznu Rozmarýnku raní mrtvice, až jí tam zacvrnkáš těmi svými dlabanci !! A pak ti uříznou obě uši i nos !! Najednou !!" ;) Vlasta Janečková ve formě uhnětla Drdu jako kubánská děva doutník stehny.. Navíc veskrze, snad krom princezny Jany Břežkové, skvostně odehrané pány herci.. Velká pamětnická paráda.. ()
Už jsem to psala někde a nejspíš to ještě někde psát budu. Výtisk Drdových pohádek z naší dětské kníhovničky je po těch letech a po opakovaném čtení notně opotřebovaný, ohmataný a ošoupaný. Stařičké kulisové zpracování, v tomto případě s opravdu krásným pasáčkem, roztomilou Dorotkou, důstojným moudrým spravedlivým králem a půvabnou (ač trochu přišišlávající, což mě iritovalo) princeznou, si moje oblíbené pohádky zaslouží. Velkolepá výprava jednoduchému příběhu nesvědčí, dodávání zápletek a akce z milého příběhu pro pohádkychtivého diváka dělá nepříjemný zážitek. Kde jen, kde dnes prasata pasou moudří pasáčci vepřů? Kam se poděli ti moudří králové? Ještě že ty velkorysé milující Dorotky nám zůstaly, když už s dětskou nostalgií nevyhynuly i zhýčkané princezny. ()
Pohádku celou zachránil Jan Tříska, Jana Břežková se na roli domýšlivé princezny vůbec nehodila působila jak holka do větru nebo kurtizána z šantánu než princezna. Jaroslava Pokorná je zas vyloženě protivná, zbytek ansámblu ušel Jan Bláha a Vladimír Menšík jako vždy skvělí. Drda jako autor pohádek mi vždy připadal jako sociální pohádkář než pro děti ale budiž, chybí mi vtip a poetika, když ji porovnám s Královskou ozvěnou která je také čb tak tahle je vyloženě umořující. ()
„To není jen tak možné, aby lecjaký pasák královskou dceru přehádal. - A princezno, princezno, to si z toho nic nedělejte. Teď zase by se slušelo, abych já dal nějakou hádanku vám, abyste si taky užila nějakou legraci, ano …?“ Jestlipak Zdeněk Troška, neustále, vlastními slovy proklamovaný, milovník českých pohádek, tuto pohádku viděl? Předchůdce jeho Nejkrásnější hádanky má mnohem jednodušší výpravu, zato vyniká hereckými výkony (ne, Jana Břežková zdaleka nebyla tak špatná princezna. Tak hloupou princeznu jsem v české pohádce snad ještě neviděla) a jednoduchým příběhem s mnohem propracovanějšími dialogy a monology („To je výborný nápad, jenomže má safraportský háček. Kdybychom my věděli, že to je skutečně obyčejný pasáček, to bychom mu tu hlavičku uškubli jako nic. Ale povídali, že mu hráli. No, uvažujte sám, kde by takový pasáček vzal, tenhleten, rozum. A teď si představte, že bychom uškubli hlavu nějakému skutečnému princi … No. Napadá vás, jakou by z toho naše království mohlo mít hrozitánskou patálii?“), bez zbytečných vsuvek, které plynutí příběhu jen ruší a nic nového do něj nevnášejí. Divák se pak může klidně těšit na dobrý konec, očekáváný a přece tak milý. Každý dostane odměnu, jakou si zaslouží, a pasáček na konci zjistí, co jistě věděl od začátku, že „má nejmilejší princezna se jmenuje Dorotka …“. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (1)
- Již v roce 1962 vznikla gramofonová nahrávka téže pohádky pod názvem "Jak princezna hádala, až prohádala". Režie se tehdy ujal Antonín Jedlička. (Přemek)
Reklama