Režie:
Hugh HudsonScénář:
Colin WellandKamera:
David WatkinHudba:
VangelisHrají:
Ben Cross, Ian Charleson, Nicholas Farrell, Nigel Havers, Daniel Gerroll, Ian Holm, John Gielgud, Lindsay Anderson, Nigel Davenport, Cheryl Campbell (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Britské biografické drama režiséra Hugha Hudsona se odehrává v roce 1924 na olympiádě v Paříži. Eric Liddel (Ian Charleson) je zbožný křesťan, který věří, že jeho atletický talent je dar od boha a že pokud vyhraje zlatou medaili, bude to způsob jak boha velebit. Harold Abrahams (Ben Cross) je anglický žid, který studuje v Cambridge. Sní o slávě a o tom, že dokáže svým antisemitský spolužákům i celému světu, že židé nejsou podřadná rasa. Jejich pohnutky jsou vznešené, závazky absolutní a čest nepochybná. Oba přinesou osobní oběti, aby dosáhli svého cíle. A v průběhu událostí, navzdory všem překážkám a osobním problémům, s nimž musí bojovat, se ukáže, že boj o vítězství s tak náročnými závazky a tak vysokými cíli je možná tou opravdovou odměnou. Tento film, který byl natočen podle skutečného příběhu, získal čtyři Oscary včetně Oscara za nejlepší film a Nejlepší původní scénář a na další tři byl nominován. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (137)
Ten film se mi prostě hodně líbil. ()
Solidní film, ale na Oscarech bych hlasoval pro Dobyvatele ztracené archy :) ()
S těmi Oscary to je pro mě trochu nepochopitelné. Ale tento film svou hloubku nesporně má. Ať už příběhem, vyprávějícím o nekonečné síle lidské vůle a touze dosahovat stále výš a výš, či opravdu slušnými hereckými výkony. Vcelku nevěrohodné (nezlobte se na mě, ale nemůžu si pomoct) zpracování sportovní stránky filmu je vyváženo nesmírně působivou hudbou od Vangelise . ()
Geniální hudba Film věrně zachycuje sportovní atmosféru = nudu. Jinak asi nejvíc gej film všech dob. Jestli ve filmu je nějaká ženská asi jsem ji zaspal. Spousta anglánů v roce 0 jede na olympiádu v roce 0+x aby tam cosi vyhrála- nejspís cenu za nej gej spodky. Tenhle film bych nepřál ani nepříteli. ()
Bohužel to pro mě byl především nudný zážitek. A to i přes to, že herci jsou "správně posedlí" a hudba mého oblíbence Vangelise je výborná. Nepochopil jsem, co (pokud vůbec něco) chtěl režisér sdělit, a co mě asi nejvíc zklamalo, bylo vyvrcholení filmu, které jsem vzhledem ke genialitě (již zmiňované) hudební složky očekával úžasné, jenomže na mě působilo stejně chladně jako zbytek filmu. ()
Druhá půlka na OH 1924 - parádní zážitek. První půlka nuda. Takže průměr, a Vangelisova hudba je sice mimozemsky krásná, ale tady ani nemusela být, resp. hodí se kamkoliv jinam. ()
Neskutečná nuda! Po zhlédnutí asi tak na pět pokusů a modlitbách, ať už to proboha skončí, mi definitivně vyschla žluč. Odporné. Každá scéna o ničem, kamera až vyzývavě nudná, hlavně ty úmorně dlouhé záběry do zdi. Diagnostikuji jako psychopata každého, kdo dal tomuhle nějakou cenu - Máte na rukou krev!!! Vlezl jsem pěkně do pasti a zlobím se na sebe. To bylo naposledy, co jsem se díval na film, protože se mi líbí soundtrack. ()
Nezapomenutelný doprovod legendárního Vangelise. ()
Film exceluje atmosférou dvacátých let, kterou navozuje naprosto dokonale. Vytýkám jedinou věc a sice fakt, že šlo defacto o dva oddělené příběhy, které se spojují tak na dvou místech, kdy se potkají poprvé a pak když spolu závodí. Jinak si každý z hlavních hrdinů jede svoji vlastní linku, což mě trochu zklamalo. Je fakt, že Oscary film vystihly - parádní hudba, vyjimečná výprava i kostýmy, kvalitní scénář no a pod pojmem nejlepší si každý představí něco jiného. ()
Proč se mi ten film tak líbil, když mě sport prakticky vůbec nezajímá? Asi proto, že je to skvěle odvyprávěný silný příběh s působivou hudbou. Jeden sportovec (Abrahams) chtěl vyhrát, aby všem dokázal, že se jako syn židovského přistěhovalce dokáže prosadit. Další (Liddel) chtěl zase závodit, aby oslavoval Boha a tak dokonce odmítl startovat i v neděli. Je zajímavé s těmito pohnutkami srovnat dnešní olympiádu, která je především velkým byznysem. Vítězství ale určitě těší pořád stejně. ()
Zatím nejlepší sportovní film, který jsem viděla. ()
Za tohle Oskara? Celkem nudná záležitost, tuctový film bez nápadu, jakých jsou desítky. ()
Úžasný film. Až mě překvapilo, jak mi po všech stránkách sednul. Jen bych opakovala, co již jiní dobře napsali, naprosto souhlasím s komentářem Gemini. Jeden z nejlepších, co jsem kdy viděla. ()
Absolútne nechápem vysoké hodnotenie ostatných užívateľov na tomto fóre. A možnože nemám takú vysokú inteligenciu ako ostatní používatelia. Pre mňa to bola jedna veľká NUDA. Ako tak to zachránila hudba od Vangelisa. Podobne ako Galadriel, ani ja som sa nedokázal stotožniť s čo i len jednou postavou vo filme. Vo filme mi chýbalo prepojenie medzi príbehom Abrahamsa a Liddela. Možno keby sa režisér zameral iba na jeden príbeh, tak by to vyzeralo lepšie, ale takto to vyzeral odosť chaoticky. Športové filmy sú svojím dejom v podstate primitívne, a dej je takmer vždy ľahko predvidateľný, ale aspoň sa tam nachádza nejaké napätie, nejaké vážne zranenie športovca, vážny súkromný problém, konflikt s ľuďmi „od zeleného stola“. V tomto filme také veci síce boli, ale boli podané strašne suchým spôsobom. Proste čakal som v prípade Lidela nejakú ostrú hádku s funkcionármi anglického olympijského výboru, ale ono to vyzeralo ako nejaké posedenie pri poháriku... ()
Komorní drama, které nadchne snad jen sportovní nadšence a běžce, kteří na pozadí dokáží plně prožívat pocity, které hrdinové zažívají na plátně. Pro valnou většinu diváků to bude asi jen další nudný film, který je vlastně ještě navíc britský. Pro mě 4 hvězdy za velmi povedený snímek! Teda vlastně 3 za film a jednu za Iana Holma. ()
Hlavním kladným znakem tohohle sportovního/ nesportovního snímku je bezesporu Vangelisova hudba a její dnes již kultovní hlavní motiv. A zbytek? Nikdy se mi snad nestalo, že bych nevěděl, co si přesně myslet. Je tenhle film špatný nebo dobrý? Je to těžká rozvláčná nuda nebo tak moc hutné dílo, že je na poprvé těžko stravitelné nebo jsem já pouze nechápající a tupý divák? Nikdo se vám nesnaží vnutit vlastní filozofii, nikdo okatě nenapomáhá k větší empatii s hlavními postavami, žádný patos. Klidně je vám představí, nikdo nikam nespěchá, je vám vysvětleno, jaké morální hodnoty postavy mají, co prožívají, o co jim jde a je pouze na vás, s kým budete sympatizovat, co vás osloví, komu budete fandit a s čím se ztotožníte nejvíce, v jaké situaci nebo charakteru se najdete… nebo se minimálně dobře vyspíte. Každý si z toho může odnést odlišný zážitek. Odnést mnoho/nebo nic. A překvapivě, jako by to tvůrcům nevadilo. Dlouhé záběry, pomalé tempo vyprávění, velice zvláštní vyprávění, zvláštní režie, spoustu dialogů, zpomalovaček. A o čem to celé je? O sportu, životě, běhu, Bohu? Pořád jsem hledal pointu, poselství kontext, u kterého jsem si chtěl být jistý, jestli ho chápu správně. Neustále jsem čekal na nějaký zajetý očekávatelný rys podobných žánrových sportovních filmů, vyústění, happy-ending, který sice nakonec přišel, ale v jiné formě než jsme normálně zvyklý, což by měl být klad, ale na druhou stranu to je při sledování až nepříjemné. Tenhle film není pro všechny a upřímně nevím, jestli je i pro mě. Nikdy jsem snad nebyl tak zmatený z vlastního prožitku z filmu, tak nejistý v tom, jestli se mi tenhle styl více příčil nebo mě více fascinoval. Takhle dávám kompromisem //70%// ()
Výborný film nejen o atletice. Hudba - Vangelis (Oskar). ()
Reklama