Režie:
Michal Kunes KováčKamera:
David HofmannHudba:
Stephanie CopelandHrají:
Eva Holubová, Bolek Polívka, Anna Šišková, Ady Hajdu, Jana Kovalčiková, Jan Budař, Judit Pecháček, Daniel Fischer, Dávid Hartl, Rachel Kramer, Juraj Loj (více)Obsahy(1)
Poslední den společného Československa se na silvestrovský večírek schází jedna velká federální rodina. Setkají se ještě jako bratři, rozejdou se už jako cizinci. S každou další borovičkou se zvyšuje šance, že někdo něco někomu řekne a že se něco stane... Budete nám scházet, Slováci. (Bontonfilm)
Videa (2)
Recenze (47)
Česká kinematografie se topí v dramatech, hořkosladkých komediích a trapných komediích... jiné žánry jsou Tabu a neumí se dnes natočit. Čest pár vyjímkám, ale ty to český film nespasí. Když se něčeho příliš je vám z toho časem šoufl a mě už bohužel z toho šoufl je. Když vidím co dokáží natočit za pár peněz ve Španělsku třeba je mi z toho smutno.. Dříve jsme uměli, scifi, thrillery, špionážní komedie, historické filmy, výborné muzikály, komedie s výbornou nadsázkou, sem tam i Kriminálky, je to škoda, že se seženou prachy jen na tyhle oprašovaný témata pořád dokola.. ()
komedie v popisku je značně zavádějící, protože tohle je regulérní drama jedné rodiny, která se o silvestra dozví, že jeden z nich byl členem StB, což otevře mnohé staré rány a na povrch vyleze nejedno tajemství. A ano, odehrává se to v poslední den před rozdělení federace a občas tu na tohle téma padne nějaká hláška, ale na samotný děj to nemá prakticky vůbec žádný vliv a nehraje to nijak zásadní roli. Tu tady hrají samozřejmě herci a většina z nich si drží svůj solidní standard, ale ani jejich snaha nezmění fakt, že ve výsledku je to vlastně docela ploché a pořádně neví jak poměrně silné téma uchopit aby z toho vzešlo něco víc než jen jednohubka o které za půl roku nebude nikdo vědět...60% ()
Těšil sem se díky obsazení na třaskavý večírek s hromadou satiry okolo politiky a národností a přísná babička Holubová tomu celkem dobře nahrávala v prvních rýpavých náznacích, jenže po zjištění utajované skutečnosti se vztahy rozhádají a postavy se neuroticky přemístují z pokoje do pokoje a z židle na židli, dítě si po všem maluje a celé to smutně a bez energie vysmrádne v poslední československý večer. Společenských témat se to dotkne, ale nikam se to odvážněji nepouští. V pár chvílích mě přišlo, že se improvizovalo a v dalších se filmaři zbytečně utápěli v kamerových záběrech prožívání postav. Bohužel z toho bylo celkem 101 dlouhých minut. 45% ()
Ďalšia komédia z doby komunizmu, vtipné momenty striedajú tragické udalosti, odohrávajúce sa v jednej rodine, takmer celý film v jednom byte. Zaujímavé je sledovať kostýmy, zariadenie bytu, takisto soundtrack, ktorý nás prenesie do 90.rokov. Historické udalosti sú tu zobrazené dokumentárne, čo umocňuje autentickosť a zasadzuje nás do presne vymedzeného času, kedy sa lámal rok 1992/93 a vznikla naša republika ako aj Česká. ()
„Zničit rodinu pravdou je to nejjednodušší,“ zní jedna z mnoha hezky znějících vět v této kompetentně zrealizované, místy i zábavné, většinu stopáže však jen kolem důležitých věcí nejistě našlapující konverzační dramedii. Oproti mnoha vyloženě komerčním česko-slovenským kouskům je aktuální film bezesporu důstojnější, sám se sebou však zápasí až příliš na to, aby si z něj šlo něco smysluplného odnést. Více zde. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (4)
- Režisér Michal Kunes Kováč o svojom prvom celovečernom filme: „Mojím úprimným cieľom je sprostredkovať divákom osobnú skúsenosť a vyrozprávať príbeh, ktorý nám pripomenie, že rodinný pokoj je nevyhnutný na to, aby spoločnosť odolala turbulenciám politických búrok. Film zavedie divákov do hlbín ich vlastných rodín. Ukáže ich veľkosť, nedostatky, útrapy, lásku, nenávisť a ich jedinečnosť v nádeji, že nám možno pripomenie, aby sme objali svojich rodičov a poďakovali im, alebo sa postavili problémom, ktoré sme dlho zametali pod koberec.“ (Arsenal83)
- Film sa natáčal počas jesene 2022. (Arsenal83)
- Bolek Polívka prijal úlohu, pretože tieto udalosti vnímal citlivo: "Rozdelenie Československa sme prežívali so smútkom, pretože som mal k Slovensku vždy blízko." (Arsenal83)
Reklama