Režie:
Guy MaddinKamera:
Luc MontpellierHrají:
Mark McKinney, Isabella Rossellini, David Fox, Darcy Fehr, Erik J. Berg, Maria de Medeiros, Louis Negin, Arthur MacKinnon, Adriana O'NeilObsahy(1)
Surrealistická tragikomedie s pohádkovými rysy se odehrává v době "zlatého věku" kinematografie a zavádí nás do podivného světa lásky, smutku, ztrát a planých nadějí. Píše se rok 1933. Vládne velká hospodářská krize. Někdejší broadwayský impresário Chester Kent přijíždí se svou láskou Narcissou do rodného Winnipegu. Setkává se zde s lidmi, kteří kdysi hluboce zasáhli do jeho života, a dozví se o kuriózní soutěži o nejsmutnější hudbu světa, kterou vyhlásila krásná a bohatá majitelka pivovaru lady Port-Huntlyová. Kdysi si s Chesterem byla velmi blízká a setkání po letech otevře dávné rány i dosud nesplacenou vinu. Příběh plný vášně, lásky a nenávisti však ještě neskončil... Roli lady Port-Huntlyové ztvárnila Isabella Rosselliniová, známá z filmů Nevinná, Modrý samet, Smrt jí sluší, Zběsilost v srdci. Narcissu hraje Maria de Medeiros, kterou jme viděli ve filmech Henry a June či Pulp Fiction. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (10)
Estetiku filmů Guye Maddina miluji a ze všech jeho filmů Nejsmutnější hudbu úplně nejvíce. Tato morbidní romance odehrávající se v alternativní minulosti je plná tolika klišé, že každý hollywoodský bockbuster by se mohl skrčit do koutku a stydět se za svou originalitu. Ovšem zde tato klišé tvoří dokonalou kulisu nevídané atmosféře. Herci své city a pocity přehrávají, jak jen mohou - o dramatičnost není (stejně jako u němých filmů z počátku minulého století) nouze. A hlavně o originální nápady. Mohl bych psát dlouho, jak mě Hudba bavila, raději si ji půjdu opět pustit ;). ()
Jeden z nejdivnějších a nejstylizovanějších filmů, jaké jsem kdy měl to potěšení vidět. Forma (odkazující k technické podobě kinematografie let raně třicátých) válcuje obsah opravdu suverénně, ústřední zápletka je prakticky nepodstatná, hraje se čistě na kouzlo okamžiku, absurditu situace, vizuální a aluzivní vtípky. Čím víc nad tím filmem přemýšlím, tím víc si zpětně užívám jeho nezaměnitelnou potrhlost, kombinaci parodie a pocty směrem k prvopočátkům narativního filmu (které mimochodem kanadská filmografie jako taková nezažila). Rozhodně jeden z těch filmů, který balancuje na hranici geniálního díla a zavrženíhodné ptákoviny a s mistrovskou grácií přepadává k tomu prvnímu. Paranoidní lady Port-Huntlyová v podání Isabelly Rossellini je fajn, ale nejlepší momenty filmu si pro sebe kradou Mark McKinney jako charizmatický slizák Chester Kent a rozkošná Maria de Medeiros v roli ještě rozkošnější Narcissy (The Song is You!). 80% ()
V kontextu Maddina je Saddest music přece jen málo mad. Potěšil mě cast, herecké výkony jsou o dva stupně výš než obvykle - což film svým způsobem ale okrádá o část Maddinovi obvyklé snové bizarnosti. Na Maddina je prostě těžký jít s obvyklou logikou, a 1 + 1 může být ve výsledku klidně míň než 1 - 1. ()
Nějak nevím. Ta forma skutečně velice dobře evokuje kinematografii 30. let - použité zrno, černobílá barva, kulisy jak od Murnaua nebo Fritze Langa, některé scény skvělé, ale celkově mne to nijak nevtáhlo. Jak tu někdo píše, v určité chvíli toto ozvláštnění přestane bavit, a dostaví se pocit nudy. Koukat na to 100 minut je pak občas dokonce utrpení. Jistě, formou je to výjimečný film, ale umění nedělá jen forma, ale i obsah, a ten je zde rozmělněn z jedné povídky, což je hodně znát. Navíc povídka má takový nostalgický nádech, film je prostě surrealistickou feérií. ()
║Rozpočet CAD 3,5milióna║Tržby USA $699,225║Tržby Celosvetovo $824,777║ ()
Galerie (38)
Photo © IFC Films
![Nejsmutnější hudba světa - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/309/160309924_b5fdd9.jpg)
Reklama