Scénář:
Rustam IbragimbekovHudba:
Carlo SiliottoHrají:
Jay Hernandez, Kuno Becker, Jason Scott Lee, Doschan Žolžaksynov, Archie Kao, Mark Dacascos, Aziz Bejšenalijev, Kuman Tastanbekov, Ayanat Ksenbai (více)Obsahy(1)
18-té století Kazachstán. Obrovský región strohé a kruté krásy, ohraničené Čínou, Tibetem a Ruskem. Hrdý a bojovný kazašský kmen přežil staletí, vzdoroval kočovným nájezdníkům, odolával hrozivým Jungarům a též odvrátil zkázy přicházející z vlastních řad. Oraz, mystické a bojové místo (velké síly), předpovídá zrození nového hrdiny. Tento chlapec Mansur je určený k sjednocení kazašského rodu a k tomu, aby ho vedl k slavnému vítězství proti nepřátelům. Hrozná předpověď Orazu, Jungar panovník Galdanu povolal generála Sharisha, aby našel chlapce a zabil ho. Avšak Oraz se za každou cenu snaží Mansura ukrýt a odevzdat ho jeho otci Sultanovi Walimovi. Léta plynou. Mansur potomek legendárního bojovníka Ghenghis Khana, a Erali opuštěný sirotek neznámého pastýře, jsou cvičeni v bojových umění. Chlapci spolu vyrůstají, spolu trénují a jsou si blízcí jako bratři. Jeden je tu, aby vedl Kazachstán k úspěšnému vítězství a druhý, aby mu ukázal jakou cenu má v životě přátelství
Když se Mansur i Erali bezhlavě zamilují do statečné a krásné Gaukhar, jejich vzájemná oddanost se ztrácí pod náporem mocné čarodějky lásky. Město Turkestan spadne pod nadvládu Galdanu. Mansurův otec je zavražděný a Gaukhar unesená Jungary. Nastává čas boje muže proti muži. Mansur zabije mocného Sharishe, ale sám je chycen Galdanem. A je to právě Gaukhar, která ho zachrání před jistou smrtí a umožní mu čelit svému osudu. Nomád je epický příběh jednoho hrdinského osudu a o záchraně království před invazí. Dobro v konfrontaci se zlem, přátelství je pokoušeno žárlivostí, láska je obětována na oltář smrti. Legenda se zrodila. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (57)
Majestátní hudba 90% času brutálně přebíjí obraz. Do toho se tu někdo velmi ošemetně pokouší nabourat stylovost patentovaných hollywoodských velkorozpočtových "mečařin", přičemž výsledek mutuje do nesnesitelně patetické a skutečně jen místy zábavné šarády o několika stanech, jutách a jednom zaprášeném městečku. Potěšující je choreografie jednoho veskrze přátelského utkání, ostatní bitvení působí jako nepovedená krevní transfúze. Smutným faktem je, že se polovina filmu skládá ze záběrů na koňmo pendlující osoby, až se může zdát, že sledujeme pečlivě vystavěný dokument o technikách jízdy. A pak to někdo hodnoťte! ()
"Keď sa všetci zjednotíme a spojíme tak zvíťazíme!" - v tomto duchu je posolstvo prezidenta Kazachstanu Nursultana Nazarbajeva v úvodných a záverečných titulkoch. Film o tom prvoplánovo presviedča, doplnený mdlou love story, plytko filozofujúcim mudrcom a nedostatočne krutými dobyvateľmi. Desiatky krásnych pohľadov na šírošíre pustiny kazašských hôrnych stepí boli sú jediným výraznejším prínosom prepatetizovaného supermanského mýtu. Na príklade tohto veľkofilmu vidieť, že pri štátom štedro dotovaných akciách končí väčšina nádielky v bezodných vreckách lúpežníkov bez rozdielu národností. A môže ho režírovať ktokoľvek, aj keď na spolutvorcu českej novej vlny Ivana Passera je to čajová slabota. P. S. Myslím, že takto nejako by dopadol pripravovaný slovenský štátny veľkofilm Pribina, ktorý dostal niekoľkomiliónovú ministerskú injekciu. Nevzniklo síce nič, len peniaze sa kamsi stratili. A teraz neviem, čo je za takéto peniaze lepšie: vzniknutý podpriemer, ktorým sa fanúšik filmu chtiac-nechtiac nejakým spôsobom aj tak tak zaoberá alebo len čisté zlodejstvo a prázdny stôl. ()
Rozhodně se nebojím dát čtvrtou hvězdu a dost dobře nechápu zdejší nízké hodnocení. Perfektní výprava, stáda překrásných koní, doslova skvělá hudba v podání Bulharského symphonického orchestru a pěkná kamera, obzvláště poslední záběry podtrhují tuhle epizodu nám nepříliš známých dějin Kazachstánu, a byly evidentně zajímavé. Vcelku sympatické herecké obsazení dotvořilo film, kde převládala stará, poctivá filmařina bez přehršle triků, takže přirovnávání k vykrádání Pána prstenů, tedy sorry, to mi zvedlo tlak. Já byla spokojena. ()
Film o osvobodě a sjednocení kazašského národa, o lásce, přátelství, zradě a samozřejmě nezbytném boji. Do velkoleposti amerických filmů jako Alexander Veliký, Trója nebo Gladiátor, se kterými je tento film srovnáván, má však daleko. Na druhou stranu je natočen ve starém stylu a připomene to lepší ze žánru historických velkofilmů minulého století. Triky zde nahrazuje klasická výpravnost. Film ale jinak spíš průměr, málo známí a spíš neviditelní herci, žádný na sebe nestrhl po vzoru těch amerických veškerou pozornost (Crowe, Pitt aj), k tomu nějaké historické nesrovnalosti, ochuzené bitvy působící unaveným dojmem. Hodně mluvení, pomálu akce a soubojů, ale když už nějaká je, tak pěkně natvrdo jako např. rozčtvrcení kazašského posla pomocí čtyř koňů - ne v náznaku jako v jiných filmech, ale přímo v detailu:-( Na Kazachy však, jak říkám, dobré. ()
Nomád se snaží těžit ze všech klasických motivů historických eposů - jako utlačovaný národ, vyvolený bojovník, který ho spasí, zrada apod. Sám, ale nepřináší nic nového. Herci jsou toporní a nevýrazní (snad až na Jasona Scotta Lee). Také mě hodně rozladila nedůslednost filmařů (postavy vypadají i po dvaceti letech pořád stejně). Trochu mi to připomínalo mladší Bodrovův projekt Mongol. Díky hudbě, bojovým scénám a jednoduchému příběhu film drží pohromadě, ale tentokrát nemohu dát více než 40%. ()
Galerie (38)
Photo © The Weinstein Company
![Nomád - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/636/164636681_3472d5.jpg)
Zajímavosti (7)
- Během natáčení, financovaného částečně kazašskou vládou a částečně soukromým sektorem země, občas přicházely tajemné "požadavky shora", aniž by bylo jasné, kdo je vlastně vyslal. Ivan Passer vzpomínal: "Pro hlavní ženskou roli jsem si vybral osmnáctiletou, mimořádně talentovanou kazašskou studentu Ayanu Yesmagambetovu. Viděl jsem ji v jednom filmu, kde výborně hrála malou roli. Ale někomu se nelíbilo, že nemá žádná prsa, takže prý nemůže hrát Kazašku. Já jsem argumentoval, že talent je víc než prsa. Hlas shůry však pravil: 'Kazašky jezdily do bitev společně s muži a uřezávaly si pravé prso, aby mohly lépe střílet z luku.' Odpověděl jsem: 'Dobře, ale dokud budu režírovat tento film já, bude hrát hlavní roli.'" (NIRO)
- Režisér Ivan Passer komentoval, že pro film s na kazašské poměry astronomickým rozpočtem "jsem dal dohromady snad nejlepší štáb, jaký bylo možné sestavit - pracovali tam lidé osmnácti národností a všichni se zkušenostmi z hollywoodské produkce. Podmínky natáčení ale byly velmi tvrdé a technicky nevyhovující. Třeba v ateliéru nebylo vůbec nic a všechno jsme si museli přivézt. Dokonce i dělníky - stavěli jsme totiž celé historické město a Kazachové pracovali jen asi tak dvě hodiny po ránu. Navzdory všem obtížím mi Kazachové a jejich nádherná země přirostli k srdci." (NIRO)
- Ivan Passer nezůstal ve funkci režiséra až do konce natáčení, což později vysvětloval takto: "Příběh se odehrává v létě, my jsme začali po různých odkladech natáčet až v září 2003 a všechno se ještě prodlužovalo. Stále trvaly i finanční problémy. Takže když napadlo asi třicet centimetrů sněhu a v mrazu zmrzlo několik vycvičených koňů, řekl jsem dost. Domluvili jsme se, že budeme pokračovat na jaře, ale zbylo tak málo peněz, že jsem pokračovat nemohl. Pak to převzal a ve zkrácené verzi natočil Sergej Bodrov. (...) Dohlížel také na sestřih, který dělali dva střihači. Na tom jsem se už nijak nepodílel. Jako první viděl film Nazarbajev a prý se mu líbil. Věřím, že filmy mají duši, mají svůj život a hledají si cestu, jak přežít. A Nomád měl vůli přežít." (NIRO)
Reklama