Režie:
Jurij OzerovKamera:
Jiří HošekObsahy(1)
Film přiblížuje fašistický útok na Polsko, vpád do Francie, bitvu o Anglii, přepadení SSSR v roce 1941 a rovněž dění na "tajné frontě" - případ Sorge, Rudá kapela. Tedy: světové panoráma a všechny politické a válečné peripetie tohoto období až po klíčovou událost prvních let druhé světové války - porážku fašistů u Moskvy. Ve filmu nejsou žádné smyšlené postavy, vystupují tu jen reální lidé s konkrétními životopisy. Partyzánka Zoja Kosmoděmjanská a politický pracovník Vasilij Kločkov, rozvědčík Richard Sorge a generál Ivan Panfilov. Mezi výhradně autentickými postavami najde divák vedle prostých vojáků i významné politické osobnosti, jako byli Stalin nebo Churchill. Angažováno bylo celkem 250 herců a mnohým z nich dali maskéři podobu těchto konkrétních historických postav. Boj o Moskvu je především film o velkém hrdinství sovětských lidí. Nezapomíná se zde ani na hoře a utrpení, které lidem přinesla válka. Život je totiž natolik obdivuhodný ve vytváření okolností a situací, že scenáristům již nazítří nestačí fantazie a představivost k jejich vyslovení.
Ruský režisér Jurij Ozerov se proslavil několika válečnými epopejemi (např. Osvobození), vydatně přispěl k "žádoucímu" pohledu na děje druhé světové války, zcela podřízené požadavkům komunistického režimu. První část velkofilmu Boj o Moskvu zachycuje grandiózní boje o ruské hlavní město, končící - jak známe z dějin - porážkou hitlerovských vojsk. Film samozřejmě ohromuje výpravnými scénami, avšak omezuje se na popisné, proklamativní podání. Z české strany bylo poskytnuto toliko technické zázemí, pomocným režisérem byl Otakar Fuka, jenž pořídil i český dabing. Film se zčásti natáčel ve starém Mostě, odsouzeném k demolici. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (68)
Původně jsem tenhle škvár vůbec komentovat nechtěl, ale poté co jsem byl svědkem útoku Luftwaffe letkou čtyř aerotaxíků L-200 Morava ve formaci, zaskočila mi večeře. Ani nebudu hodnotit obsah, ale jako film je to strašný. ()
Tak strašlivě filmařsky i scénáristicky naivní, až to bolí. Propaganda každým coulem. A ještě k tomu nereálné. Když člověk vidí Krušné Hory na hranicích Ruska a mostecké secesní domy a hrázděné domy bourané v přímém přenosu, tak ho bolí nejen srdce. ()
U mně film splnil očekávání. Masové scény a výborně vybraní herci (často přímo dvojníci historických postav). Samozřejmě trošku ideologicky přibarvené, ale který film v té době nebyl. Je zvláštní, že u sovětských filmů to všichni odsuzují, ale u západní produkce nikomu "jiný pohled na realitu" nevadí. Rozhodně jsem oceňoval natáčení ve vybydleném městě, kde byly použity skutečné výbušniny na skutečných objektech. Nemám totiž rád hollywoodské výbuchy plné plamenů po kterých se hroutí něco, na čem každý divák pozná, že to je kulisa. Prostě letící cihly nebo padající dům se kulisama nedají nahradit. ()
Dobrý válečný film, ale na to, že byl natočen v době nástupu Gorbačova, mohl by být reálnější, rozhodně zde nejsou tak jako třeba v Osvobození historické momenty vyzobrazeny přesně, německé ztráty nadhodnoceny, sovětské naopak sníženy, úloha a charakter Stalina zobrazena jako téměř hrdiny, který za nic nemůže a který vede SSSR k vítězství, kdyby se tvůrci vyvarovali těchto základních chyb, mohl film být o třídu výše, takhle jen solidní film, který nezklame, ale nic víc. ()
Zavádzajúce, príšerné herecké výkony, herci namastení idulonou pichajúc sa "Moskve" do rekta. Nepozeratelné. Nechápem hodnoteniu vyššiemu ako odpad. Nostalgia? ()
Jestli Osvobození mělo ještě jakž takž nějaké filmové kvality, tohle už je ukázka progresivní paralýzy jak tvůrců, tak vlastního Sovětského Svazu. Je to ještě trapnější, než Vojáci svobody, ještě amatérštější (scény, kdy Stalin probírá situaci se svými nejvyššími vypadá vysloveně jako parodie a nevím, proč jsem si tady vybavil, že takhle by to vypadlo pravděpodobně v provedení Červeného trpaslíka nebo Monthy Pythonů). Problém je v tom, že tohle je oficiózní propaganda jako hrom. Přitom to primárně není dáno tím, že to je sovětský film, řada sovětských válečných filmů je nejméně dobrá a taky přes všechno dost pravdivá (od Bojovali za vlast po děsivý Jdi a dívej se...), ale tady se projevuje typický rys ruské povahy - neschopnost přiznat chybu, neochota si připustit, že nejsem nejlepší na světě. Viděl jsme dokument s jedním sovětským generálem a ten se tam na adresu právě těchto stupidních propagandistických filmů rozčiloval a ptal se, proč když byli sovětští vojáci tak hrdinní, sovětští velitelé tak dokonalí, tak jak je možné, že se zbabělí a neschopní nacisté dostali až pod Moskvu, oblehli Leningrad a dostali se až na Kavkaz a k Volze? Je zajímavé, že Američané natočili svůj první velkofilm tohoto typu naopak o jednom z jejich největších průšvihů za války - Tora, Tora, Tora! - s tím, že tvůrci jednak točili skutečně podle historických faktů (nefabulovali třeba, jestli Roosevelt a spol. věděli o japonském útoku a nechali věcem hlavní průběh, aby dostali Státy do války dřív, než Němci vyhrají v Evropě a Rusku a svoje zdroje dostanou na úroveň Ameriky...) a podobně to bylo v ještě dokonalejším (technicky) Příliš vzdálený most. Něco takového jsme se od sovětské kinematografie nedočkali nikdy. CO s týká bojových scén, tak to byla trapnost ještě větší, i v porovnání s Osvobozením to bylo tak neuvěřitelně diletantské, že člověk odmítá uvěřit, že to točil ten samý režisér. A vrcholem byla "technika", kdy německé tanky vypadají skoro jako Tigery a na ruské straně nejsou prakticky žádné T-26 - tehdy nejmasovější sovětský tank. Co dodat? Pokud bych měl uvést příklad, jak nemá velkofilm z druhé světové války vypadat - nebyli by to Vojáci svobody, ale zcela jednoznačně Boj o Moskvu (na druhý díl nemám...). A jako perlička na závěr - Stropnický ve štábu toho pozdějšího "polského" maršála nemá opravdu chybu. ()
Jelikož jsem tento film viděl naposledy tak před dvaceti lety a v té době mi bylo asi šest let, moc si ho už nepamatuji, ale vím, že se mi tenkrát líbil... Film byl rozdělený do několika částí. Pamatuji se na jednu scénu jak Rusové měli za úkol zastavit německou ofensivu a v totálním oslabení několika desítek mužů a několika katuší zastavili nápor několika stovek německých tanků. Sice všichni Rusové padli, ale Němci se přes ně nedostali. Možná se mi to v hlavě trošku za tu dobu, co jsem to neviděl, zkreslilo, možná určitě tam byla propaganda, ale tenkrát jako malý kluk jsem to nějak nevnímal. Docela rád bych to viděl teď. Co bych na to asi říkal...? ()
když,jsem to uviděl v půjčoně móc jsem se těšil,půjšil jsem si tři díly co tam zrovna mněli,udělal si doma tatarák(ten mám nejradši ), půlhodiny jsem se ještě trápil (jen tak abych byl natěšený).tatarák jsem sežral a tady je hodnocení. ()
Není to zrovinka výkvět sovětského válečného filmu, i když se tak tváří. Soudruh Stalin je zde ještě zobrazován jako chlapík na správném místě (hold perestrojka ještě pořádně nezačala), který řeší kdejakou spletitou situaci s rozvahou a umem. Válečné scény jsou spíše jen ukázkou ježdění tanků sem a tam, kde většinou Němci střílejí žaludy a Rusové udatně a neochvějně dají wehrmachtu co proto. Baráky určené k demolici sice neustále vybuchují, ale je vidět, že jsou ničeny zevnitř místo zvenku. Je to sice válečná epopej ale proti Osvobození či jiným sovětským válečným filmům se to nemůže rovnat. ()
Svojho času jeden z najväčších vojnových výpravných filmov. Dnes sa viac poukazuje na ideologický podtext... a to je podľa mňa chyba. ()
Těch šedesát procent je spíše z nostalgie, v osmdesátých letech jsem na to koukal pořád. NIcméně dnes některé scény budí úsměv a překrucování faktů pohoršení. ()
Trošku zkreslující sovětský velkofilm,ale musí se brát to, v jakých letech byl natočen.Velká výprava,bitvy,rusové největší gerojové a němci zlo. ()
Tak tohle dílo je opravdu hodně velký krok do prázdna. Je to tragedie snad po všech stránkách. Sovětští vojáci jsou bohové. Za těch nekonečně dlouhých 358 minut jich padne snad 5 a to ještě před smrtí stihne každý z nich předvést takovou pózu, že se člověk musí fakt smát. Ony zmiňované masové scény jsou opravdu natočeny naprosto katastrofálně, nechce se ani věřit, že je to filmováno v roce 85, úrovní to zapadá tak do let třicátých. Režisér Ozerov se sice kdesi chvástal, že on skutečně bojoval u Moskvy a že to tedy je věrohodné, ale potom, co jsem viděl toto, tak fakt nevím u jaké zbraně bojoval - možná nosil generálovi ve 20 km vzdáleném stanu čaj a nebo dělal politruka u moskevské domobrany a o frontě slyšel jen ze Stalinových projevů. ()
Opravdu neskutečný blábol s neskutečně nudným dějem a navíc ještě pitomně natočený...zase jedna stupidní propaganda (kolik už toho bylo?) o Velkém Géniovi a o tom, "jak se to všechno opravdu odehrálo".... ()
chicht moc si toho nepamatuju,ale vím proč dát dvě hvězdy, ten seriál dávali v 86 vždy nějak ráno (tušim ve čtvrtek) nu a my mohli chodit do školy později a akorát sme se museli na téma danýho dílu chvíli pobavit aby bylo jasný že sme se neflákali někde za školou :))) ()
My co jsme tenhle snímek viděli třikrát povinně v kině místo vyučování jsme za něj vděčni a za sebe dávám 5* protože to byl nejlepší válečný film v mých deseti letech a pořád na něj v dobrém vzpomínám. Jestli byl natočen podle skutečnosti jsme, my kluci, neřešili :-) ()
Aj komedia “Zitra vstanu a oparim se cajem” bola realistickejsia ako tento sci-fi brak....Smash the Reds!!! ()
Nechce se věřit, že stejný režisér natočil Osvobození, ale budiž. Historické skutečnosti zde jsou (hvězda), herci vyjma "Žukova" (ten ale vypadal příšerně) jiní a většinou horší, umělecky je to škvár tzv. sovětské šablony, která už ve své době byla nekoukatelná a 20% je až dost na zbytečnou délku, mnohdy stupidně opakované stejné záběry, přehnaného soudružského vlastenectví ap. O padlích se mluví jen tak, ale byli i na sovětské straně a bylo to hrozné, takže rozjásané obličeje působily komicky a pitomě. Po čísle 7 "chlapíci" jsem to přestal počítat a ten dabing si pochvalu nezaslouží. ()
hviezdička za 1-2 "tigryky" co sa mihli na scene :)) ()
S prižmurením oka, keďže je tu istá dávka komunistickej propagandy, ide o solídne natočený sovietsky vojnový film. Je tu viacero dobre natočených bojových akcií, tie sa striedajú s dialógmi medzi najvyššími predstaviteľmi oboch táborov a ukázaný je tu aj život za frontou, život bežných civilistov. Divák tak dostáva pomerne dobrý a komplexný obraz o situácii v Sovietskom zväze počas nacistického útoku na ZSSR. Napriek komplexnosti má film dobrý dej a nenudí. ()
Reklama