Režie:
Evžen SokolovskýScénář:
Jaroslav DietlKamera:
Eduard LandischHudba:
Otmar MáchaHrají:
Jaroslav Satoranský, Petr Kostka, Michal Dočolomanský, Eva Jakoubková, Eliška Balzerová, Ilja Prachař, Jiří Císler, Alois Švehlík, Petr Haničinec, Ota Sklenčka, Jarmila Krulišová, Jiří Holý (více)Epizody(13)
-
Promoce (E01)
-
Odpadlík (E02)
-
Sirotek (E03)
-
Začátečníci (E04)
-
Výměna stráží (E05)
-
Převzetí moci (E06)
-
Perpetuum mobile (E07)
-
Prototyp (E08)
-
Veletrh (E09)
-
Dozvuky (E10)
-
Odchod (E11)
-
Loupež (E12)
-
Setkání (E13)
Obsahy(1)
Třináctidílný televizní seriál zobrazuje osudy tří mladých inženýrů, kteří hledají své uplatnění v různých odvětvích strojírenského průmyslu. Příběh se odehrává v prostředí tkalcovských stavů, ve sférách vyspělé moderní techniky i v zákulisí zahraničního obchodu a ukazuje i palčivé problémy naší ekonomiky v tehdejších dobách. (woody)
(více)Recenze (160)
Ach jo! I když se tu snažili ti nejlepší herci té doby, tak... ach jo! ()
Tohle je prostě ujetost takového kalibru, až se to musí ocenit ;-) ()
mistr v nacpani dvaceti let do deseti dilu. a ani to nemuseli natahovat hudbou a zaberama o hovne jako v plechovy kalvarii. ()
Natočeno dřív, než jsem se narodil. Přesto těm stranickým strukturám rozumím, takže mě to nerušilo. Jediné, co tomu zazlívám je ten krutě urychlený konec. Jinak mě to opravdu bavilo! ()
Tak už mám za sebou většinu seriálu, tak se konečně pustím do hodnocení. Po pravdě řečeno, ještě než tento seriál začala Tv Prima vysílat, byl jsem, soudě podle zdejších komentářů, připraven na nejhorší, přesto jsem ale byl rád že byl po dlouhé době oprášen a že mám možnost si na něj udělat vlastní názor.........zjistil jsem ale že ony obavy většinou nejsou vůbec na místě. 1) "Komunistická agitka"- toť omyl první, faktem je že se v seriálu setkáváme se stranickými či svazáckými schůzemi a dalšími "radostmi" patřícími do minulého režimu a často tyto scény působí i velice úsměvně, ale v podstatě nic z toho se nedá považovat za přímou propagandu nebo zkerslování reálií, jedná se prostě o běžné vykreslení tehdejší doby, navíc jsem často měl spíš pocit, že seriál spíš naopak kritizuje nedostatky plánovacího hospodářství a zkostnatělost socialismu...až jsem se někdy divil co si tvůrci dovolili. 2)"Dietlova slabší chvilka" - další věc se kterou nemohu souhlasit, scénář je poměrně záživný a většinou i uvěřitelný a logický, člověk má sice občas pocit, že postava J. Satoranského snad vypadla z pera J. Foglara, ale ve srovnání s tím, jaké ptákoviny si scénáristé vymýšlejí dnes, no škoda slov...pokud jde o Dietlovy slabší chvilky, spíš bych se zaměřil třeba na Plechovou kavalerii nebo Muže na radnici. 3) "Špatné či neuvěřitelné herecké výkony" - každá z postav měla jasný charakter a s nikým z hlavních hrdinů jsem já osobně neměl problém, Ing. Kořínek je sice až směšně čestný a naivně dobrosrdečný, ale kéž by takoví lidé opravdu existovali, Ing. Pešek je až přehnaně suveréní a stejně tak nadšený, ale pro mě to byla po většinu seriálu postava nadmíru sympatická, navíc bych ještě vyzdvihnul výborně zahrané postavy, o které se zasloužili Císler, Voska, Adamíra, Bek nebo třeba Haničinec......celkově je fakt, že mě občas vadilo hodně umělé prostředí nebo třeba příliš násilné vkládání hudby do "vážných scén"...ale když jsem pak slyšel na svatbě Vaška se Sašou (když uvážím že v roce 1979 ještě byla tuhá normalizace) She loves you a From me to you od Beatles...prostě neodolám a dávám alespoň * * * . ()
Tři mladí kluci a jejich vývoj.Moc dobré téma,i když výkony některých herců (Balzerová,Maurer atd.)nebyly moc reálné.Na druhou stranu nesmrtelný Jiří Cízler a jeho herecký koncert je prostě úžasný. ()
"Poslední bitva vzplála,dejme se na pochod! Internacionála je zítřka lidský rod!" Když tak přemýšlím o tom, jak zlé je vše, co jsem zatím viděl od Evžena Sokolovského, tak si nedovedu představit úroveň Gottwalda. ()
Mnoho šedi, tesilu, plášťů a krešlaku - nikdy jsem nechtěl být inženýrem čehokoliv. ()
S takovými lidmi, jako je i postava, jíž hraje Petr Kostka, bychom socialismus vybudovali! Uvědomělí a spravedlivě rozhořčení mladí muži na svých místech! Neuvěřitelně zábavná podívaná. Já se smál od prvního do posledního dílu a nemohl jsem se dočkat další neděle. Pokud si zachováte střízlivou mysl, musíte ocenit přínos tohoto dílka, kterým je ukázkou absolutní absurdity socialismu! ()
Je to seriál poplatný době, kterou si zase tak moc nepamatuji, ale i tak jsem se na něj podíval celkem s chutí a držel těm klukům s tím superextrarychlým stavem palce :) ()
Nuda, nuda a zase jenom... nezábava. ()
Tak toto bola morda, čo hoši. Hlavně jak vymysleli ten otáčecí sušák... ()
Kultovní seriál, kde Satoranský vytvořil svoji životní roli, které může v jeho tvorbě konkurovat snad jen statečný Kubíček z Trautenberka. Oslava československého technického, manažerského a diplomatického umu, oslava čsl. děcáků chrlících jedno génie za druhým. A Benešova postava jako plivanec do tváře buržoazních dekadentů, kteří nepochopili, že patří na smetiště dějin a drze posílají mamičku uvařiti kávu. Věřím, že kdyby se Dietl dožil panování pana Václava Velikého, tak by jeho prsa ozdobila medaile za zásluhy vysokého stupně. Nad řemeslem E.Sokolovského nezbývá než v údivu vydechnout: "ach!" ()
Těžko co hodnotit objektivně. Když seriál neuvidíte bude také dál žít bez toho, že by jste měli pocit, že o něco přicházíte. Zaměstnanost byla tehdy povinná. Všichni museli pracovat. Televizní tvůrce nevyjímaje. S politickým vedením tedy vznikl seriál nevalného odkazu, nevalného obsahu a špatné realizace. Já osobně jsem nenašel ani jednu postavu s kterou bych se sblížil a dokázal prožívat prostřednictvím jí nějaké ty osudy příběhu. ()
Hah! Komunistickí hrdinovia, poctiví a slušní, ktorí pracujú výhradne v prospech socialistickej vlasti. Ba pravda, nájdu sa i flákači a šmelinári, ale tí buď utiekli na západ, alebo nemajú doma na ružiach ustlané. A do toho Martička Vančurová, smutnokrásna rádoby panna, ideál socialistického človeka. Je to na smiech i na zvracanie, ale v kontexte doby... v kontexte doby dúfame, že tak ako sa Satoranskému podarí zostrojiť novú mašinu, podarí sa si Seagalovi poraziť tých imperialistických sviniarov, čo znečisťujú Aljašku. Raz darmo, ľudia majú radi hrdinov, čo bojujú proti kapitalizmu. ()
Spolu s tím nesmrtelným kusem o výrobě radiátorů pravděpodobně úplně nejblbější vážně míněný český seriál všech dob. Jinde mně vadí třeba ideologický balast nebo faktické a filmařské nedostatky, tady je ovšem otázkou, zda podobné nedostatky nebyly těmi jedinými silnými momenty tohoto... čehoto vlastně? ()
Jak už tu někdo napsal, tohle je třináctidílný produkt obdobný tomu, co dnes scénáristé za těžké peníze a halasného obdivu našlapou do 3 000 epizod a ještě jim to je málo. Největší legrace je, že jde o skutečné peripetie s Perpetisem, protože stroj opravdu existoval - a byl opravdu dobrý (nejsem natolik erudovaný, abych věděl i to, jestli Japonci tento stávek opravdu šlohli). Měl tu smůlu, že po sametové revoluci doplatil na vše socialistické a zamířil do šrotu... Lze mít výhrady k postavám, jejich přehrávání a šroubovaným dialogům, nic nového pod sluncem, tady je současná konkurence velice silná. I ta propagace má dvě strany, protože se stále dozvídáme, jak naše podniky šidí své zákazníky, nabízejí jim nekvalitní stroje a tahají se s nimi o reklamace, propadají na zahraničních akcích a nejsou schopni zvládnout výrobu stroje za tři roky, zatímco Japanese Boys to zvládnou za osm měsíců (a to nemluvím o Schlesinger Detroit). Zcela na závěr by mě zajímalo, kdo psal synopse jednotlivých dílů. Asi u toho vypil hodně borovičky, protože jsou tam totální, ale opravdu strašné nesmysly. ()
Také jsem patřil k těm, kteří se těmto seriálům vysmívali. Za poslední rok jsem se na ně podíval bez toho povinného lepšoidně povýšeného postoje a vlastně shledávám, že ta vysmívaná Sokolovského díla nejsou vůbec špatná. I když v nich absolutně nefungují ty vztahové linie, tak člověk se o každém oboru (nebo aspoň rámcově o jeho úskalí) něco dozví a těch třináct dílů (či podobný počet) je tak akorát, aby zbytečných a nastavovaných scén bylo co nejméně. Když pominu Okres na severu, kde se to skutečně hemží neuvěřitelnými frázemi (díky čemuž to přechází do zajímavé komedie), tak všechny ty seriály, ač jim mnozí přisuzují roli vlajkové lodi propagandy, naopak popisují všechny překážky a limity socialistického hospodářství, když jde o zavádění jakýchkoli inovací. A pokud jde o Inženýrskou odysseu, tak mě anabáze frajerského Kostky, nenápadného génia Satoranského, přičinlivého Dočolomanského i jízlivě hláškujícího Císlera bavila. ()
Po nezvykle syrových Zákonech pohybu se bohužel Sokolovský vrátil ke spolupráci s Dietlem v charakteristickém duchu normalizační tradice kvality, takže se v seriálu setkáváme s typickými neduhy literátských dialogů a neohrabaných zápletek. Určitá výpověď o komplikovaném fungování dobového průmyslu a obchodu tu ale přece jen pořád zůstává, byť je dosti idealizovaná a uměle tlačená do šťastných konců. Nesporným Dietlovým úspěchem bylo nakombinování ústřední trojice inženýrů, kteří by jinak klidně mohli být tahouny zdařilého sitcomu. Kostkův bodrý (a patrně histrionský) workoholik Vašek je díky Kostkově půvabnému přehrávání velmi uvěřitelnou postavou, stejně jako Dočolomanského slovenský seladon Jano z podniku zahraničního obchodu (že by Andrejův vzor z mládí?!) vzhledem k jeho přirozenému charismatu. Nejpozoruhodnější je ovšem Satoranského Zbyněk, nerd přes tkalcovské stavy, který patrně utrpěl citovou deprivaci během svého pobytu v dětském domově, což fatálně poznamenalo jeho přístup k životu a zejména k ženám. Se Satoranského typickým plachým projevem toto obzvláště vyniká v interakci s jeho dokonale nesnesitelnou láskou, učitelkou Veronikou (neuvěřitelně neúnosná plzeňská heroina Monika Švábová). Milostné linky jsou obecně typicky normalizačně upachtěné a bez vášně, za to pořádně naivní. Jestliže nejpopulárnější postavou seriálu byl Císlerův roztomile vlezlý konstruktér Voženílek, který podle mě mohl být chápan jako záporná postava snad jen z hlediska dobové ideologie, tak mému srdci byli mnohem blíže Adamírův protřelý šéf podniku zahraničního obchodu a Voskův drsný generální ředitel textilního strojírenství. Největším castingovým úletem naopak bylo obsazení nadutého Josefa Laufera do role prohnaného jihoamerického obchodníka. Celkové provedení seriálu je poněkud rutinní, občas na sebe ani pořádně nenavazují scény, největším ozvláštněním jsou tak občasné legendární prudké zoomy na ustarané tváře. Nejsilnější devizou seriálu je rozhodně epická hudba nedoceněného titána Otmara Máchy, kterou bych jednou moc rád slyšel v podání České filharmonie. ()
Docela jsem se pobavil. ()
Reklama