Chlapci a chlapi
Režie:
Evžen SokolovskýKamera:
Alois NožičkaHudba:
Ladislav ŠtaidlHrají:
Martin Zounar, Jiří Kopta, Vladimír Javorský, Boris Slivka, Mário Kubec, Marcel Rošetzký, Peter Pilz, Eva Vejmělková, Petra Kolevská, Kateřina Lojdová, Slávka Hozová, Miroslav Zounar, Míla Myslíková (více)Obsahy(1)
Připomeneme si osudy, radosti i trampoty vojáků motostřeleckého útvaru. Díky povolávacímu rozkazu se v Hrádku v Čechách setkávají nesourodé postavy. Hlavní hrdina soustružník Tomáš Soukup je až po uši zamilovaný do maturantky Hanky a nejradši by se oženil ještě před vojnou. Žárlí na ni a má obavy, možná i oprávněné, jestli na něj vydrží dva roky čekat. Vesničan Honza Bradáč, přezdívaný Guláš, rád jí, což je na něm vidět. Pracuje v řeznictví vedeném svými rodiči a po víkendech staví vilku, do níž by si po vojně chtěl přivést manželku. Ctibor je téměř Honzovým pravým opakem, je hubený a s fyzičkou na tom není nejlépe. Okamžitě si vyslouží přezdívku Kyslík. Pracuje jako elektroopravář. Kolegové v práci ho moc v lásce nemají, a tak je možná i rád, že z nezáživného prostředí vypadne. Radost ale rozhodně nemá jeho maminka, doufala, že Ctiborek dostane modrou. Jenže nález na plicích mu zmizel, a tak musí narukovat. Seznámíme se také se sympatickým traktoristou Vladem Rutkayem, který vypadá dospěleji a rozvážněji než ostatní a doma nechal těhotnou manželku. Posledním z party je Michal alias Majkl, který dělá vyhazovače v nočním baru. Žádný z nich netuší, co je čeká. Samotný děj zpestřují lásky mladých vojáků nebo starostliví rodiče. Jejich společný pobyt na vojně bude tvrdý a náročný, nevyhnou se ani šikaně. Nakolik je pobyt po roce prožitém v kasárnách změní a jak se nakonec propojí jejich osudy? (TV Nova)
(více)Recenze (8)
"Vojenskejm doktorům nevěř, ty uznaj i nebožtíka, že je schopnej bez vady, aby měli plnej stav!" Prvá epizóda ešte v civile, hlavní hrdinovia nie sú žiadni intelektuáli a každý sa s civilom rozlúči po svojom. Sústružník Tomáš si chce konečne vrznúť s frajerkou stredoškoláčkou pod plagátom Nikiho Laudu. Tučko Guláš z mäsiarskej rodiny odpracuje šichtu na stavbe rodinného domu a teší sa na vojnu bez permanentnej rodičovskej buzerácie. Citlivý opravár televízorov Ctibor absolvuje tréning na šikanu od oprsklých kolegov za neprinesenie fľašky na rozlúčku a užije si náreky chudery ovdovelej matky. Traktoristu a budúceho otca Vlada z južného Slovenska alebo Záhoria (inde na Slovensku vínne sklepy nemajú), kde nikto nemá ani maďarský ani záhorácky prízvuk, si uctí domovské JRD celonočným bašavelom s cimbalovkou a v deň odchodu ho k autobusu vyprevadí spievajúci sprievod s alegorickým vozom. Vyhadzovač a budúci emigrant Majkl poslednú noc preflámuje s pochybnými kolegami z nočného baru a ráno radšej zaspí. Zobrazenie dobových mládežníkov je miestami dosť mimo, najviac ma pobavila predstava vlaku plného povolancov, spievajúcich na konci osemdesiatych rokov svorne pri gitare "čobogaj nebogaj". Slušný rozbeh, zábava preveliká. Štyri zmeškané kŕmenia v hydinárni. "Na takovýdle v Hrádku se těšej nejvíc!" (Hambatý bonus: Lojdovej bradavky v zrkadle) ()
No agitka ako vyšitá a niektoré veci mimo (aj socialistickej) reality. Samozrejme českí chlapci buď intelektuáli, študáci alebo pracanti vo fabrike alebo v gastre, dokonca aj zo skazeného prostredia barov, koňakov a lichvy.... a šup prestrih = Slovensko, traktor, prasce, krmiči, cigánska kapela, zaostalosť čumiaca z každého rohu a zlatý klinec - celá dedina, ktorá by bolo v skutočnosti v robote - ide vyprevádzať jedného odvedenca, dobre že nie s transparentami Proletári všetkých krajín spojte sa.... akoby sme boli v roku 1963. Opozdený Majkl pred vojenskou komisiou so žuvačkou v ústach, tak to by asi tiež neprešlo...... ()
Komunistická propagandistická představa, že když jde ze slovenské vesnice chlapec na vojnu, polovina obyvatel se nastrojí do kroje , druhá polovina si vezmě hudební nástroje a nebohého předsedu SSM vyprovodí folklórní hudbou na vlak je fascinující - obzvláště při znalosti faktu, že herec, který hrál nebohého odvedence Vlado Rutkaje , Boris Slívka po konci seriálu emigroval do USA., kde zůstal dodnes. ()
První díl nás zavede za pěti různými povolanci. Martin Zounar bude vytržen z práce a od své milé, leč na to, že se má v průběhu seriálu stát schopným vojákem, který to dotáhne až na gumu, je ve vztahu poněkud neuroticky přecitlivělý. A žárlivý, což není divu, neboť ta jeho mu to moc neulehčuje, když mu vykládá o spolužácích, zatímco on už hákuje v práci. Pohodář Guláš se s blížícím se nástupem vyrovnává o poznání flegmatičtěji a s vědomím, že jako řezník si to jistě nějak zařídí. U Kyslíka je vše jasné od začátku. Mimochodem, tuto roli hrál Vladimír Javorský až několik let po nacistovi Seppovi ze seriálu Vlak dětství a naděje. Dvě naprosto různé role a v obou byl naprosto uvěřitelný. To Vlado Rutkaj přichází na vojnu z jakési slovenské osady připomínající čerstvé odpoutání od středověku. No nevím, co bratři Slováci na vykreslení jejich země v seriálu tehdy řekli :-) No, a frajírka Hlaváčka zoceleného kriminálem nějaká vojna rozhodit nemůže. Inu, hra je rozehrána... ()
Tady to soudruzi Štorkán s Bednářem (za socialismu specialisté na problematiku mládeže) rozjíždí ve velkém stylu. Vytipují si příklady typických postaviček a naznačí jejich charaktery a tím předznamenají problémy, kterým budou při nejčestnější službě vlasti čelit. A ukazují to tak, jak si to soudruzi (ti v uniformách i bez nich přáli, aby to tak bylo). Nacházejí se ve schizofrenní situaci, kdy se snaží být reální (ačkoliv je zřejmé, že jejich představy o realitě jsou mimo) a přitom nemohou ani v náznaku ukázat, jak to bylo doopravdy. Protože kdyby přinesli scénář, ze kterého by vyplynulo, že víc jak dvacet procent furťáků jsou notoričtí alkoholici, polovina techniky je věčně nefunkční a opravy se řaší kanibalizací, že třetina vojáků díky dvěma termínům nástupů je vlastně nevycvičená, armáda má přes všechny proklamace nedostatek nejen náhradních dílů, ale také benzínu a nafty (kterou si ale soudruzi důstojníci a praporčíci znárodňují, jak to jde), kasárna i ostatní objekty v příšerném stavu a přes masovost armády založené na povinné branné povinnosti (tedy pro většinu obyčejných lidí) byla ta armáda strašlivě nevýkonná, skončili by úplně. O všudypřítomné šikaně ani nemluvě. Všechno se dělalo jenom jako. O poplachu se vědělo týdny předem (velitelé měli své kamarády na místech, kde se o tom rozhodovalo) a příslušných pár dní, kdy se vědělo, že to "písknou" spali vojáci oblečení a obutí, aby skutečně do deseti minut vyrazili. V seriálu není uvedena jedna dost zásadní věc a totiž, že takhle by oni vojáci u jednoho útvaru v jihočeském kraji být ani nemohli. Platila totiž zásada, že musí narukovat do kraje, mezi kterým a jejich bydlištěm je jeden další kraj. Takže třeba Středočeši a Ostraváci sloužili v Bratislavě a doplňovali je východniari. Pražáci Voříšek, Hlaváček a Prima Vařečka z Příbrami by zcela jistě skončili na severní Moravě, na Hradecku nebo na západním Slovensku. Komická je schematičnost hlavní dvojice, ona studentka gymnázia, on dělník, její matka vztahu nepřeje, laskaví a chápaví jsou pouze jeho rodiče (dělnická rodina par excellence), i když jeho sestra prudí. Vejmělka byla nádherná (dobře vypadá i dneska po padesátce), ale hereckého talentu moc nepobrala a lze se jenom dohadovat, jak se ke svým rolím dostávala. Tady se armáda ve své legrační snaze po propagandě a pravdivosti snažila získat do hlavní role Pavla Kříže (na základě popularity třetích Básníků), ten ale radši riskoval emigraci. A tak se objevil Zounar mladší, střídající výrazy hysterika se zachmuřilostí psychopata. Stejný jako v Ordinaci v růžové zahradě později, ale našel se v kuchařském cyklu Prima vařečka. Zato Kamil Halbich a především budoucí Jasánek z Černých baronů Vladimír Javorský jsou herci skvělí a později to mnohokrát dokážou. Kubec měl tenhle seriál taky jako životní roli. Kateřina Lojdová byla další typická neherečka, na rozdíl od Vejmělky ale ne příliš pohledná a to jak tváří, tak postavou, což zdokumentoval dokonale v Troškově trilogii Slunce, seno a ..., zato to dotáhla až do poslanecké sněmovny. Ze slovenské strany mě zaujal Peter Marcin, který patří k předním slovenským komikům. Představitel Rutkaye utekl snad ještě dříc, než se seriál objevil v premiéře na obrazovce a pracoval v USA v realitách. Dnes je už po smrti, stejně jako tloutík přezdívaný Guláš. Odjezd Rutkaye je tady již bohatě okomentován, ale ty vesnice na Slovensku vypadají i dneska podobně jako v seriálu ona imaginární "typová". Co se v seriálu absolutně ignoruje (u pochopitelných důvodů) jsou vztahy mezi Čechy a Slováky a samozřejmě přítomnost cikánů (tehdy se jim ještě tak běžně říkalo) v množství, které přesahovalo jejich poměr v populaci. Důvodem byl fakt, že vojenská správa měla předepsaný počet branců a nějak ty modroknížkaře musel nahradit. Taxa za modrou se pohybovala mezi dvaceti až čtyřiceti tisíci, což byly tehdy obrovské prachy, škodovka stála kolem padesáti. A na to Romové z osad na jihu Slovenska neměli a tak muslei jít. Na vojně jsem zažil mentálně retardovaného vojáka z východního Slovenska (IQ kolem 70), který se na vojně neměl nikdy objevit. Neuměl se umýt, půl roku chodil ve stejném prádle a pracoval jako topič na stavbě. Když jsme mu jednou prohlédli skříňku, měl ji plnou konzerv, které fasoval, protože do kasáren se nevracel. No a on konzervu neuměl otevřít...a vztahy se Slováky? Byly všelijaké, pár Slováků bylo fajn (i v krizových situacích), ale v principu se Češi a Slováci v lásce moc neměli. Paradoxně, nejhorší to bylo mezi důstojníky. Ja nikdy nezapomenu na jistého absolventa katedry podporučíka stavebního inženýra Baláka, který byl velmi přátelský do chvíle, než se ožral jako prase. Pak na nás vyřvával, že keby nás zasratých Čehúnou nebolo, Slovensko by bolo do piatich rokov druhé Švajčiarsko. Docela rád bych se ho zeptal, kde se to zadrhnulo, protože už těch potřebných pět let otočili šestkrát a k tomu Švýcarsku (ale i třeba Slovinsku) mají stejně daleko, jako tehdy za federálu. A zapomněl jsem vlastně i na Maďary, kteří Slováky vytáčeli tím, že se snažili kamarádit s Čechy a dost rychle i česky začali mluvit, což někteří Slováci pokládali za provokaci. Takže tolik ke střípkům z té vojny, hlavně se nenechte (kdo jste to nezažili) krmit historkami od těch, co na druhou stranu hrdě hlásí, že tam nebyli. A těch Voříšků bylo percentulně nejvíc mezi absolventy vojenských kateder, vysokoškoláků, kteří svoji nepoužitelnost dokazovali až neuvěřitelnými kousky a hlavně bláboly. A jsou nezničitelní, nakonec i tady na ČSFD to ve svých komentech dokazují víc než jasně. () (méně) (více)
Galerie (1)
Zajímavosti (1)
- Ve scéně, kdy v seriálu poprvé můžeme vidět charakter Honzy Bradáče (Jiří Kopta), tak Honza zrovna obsluhuje v rodinném řeznictví a za ním se jako jediné na háku pohupuje maso, které později Honza bude nabízet zákaznici, je tedy jasné, že maso se houpe z předchozích natáčecích pokusů. (Nick321)
Reklama