Režie:
Vladimír ČechHudba:
Štěpán LuckýHrají:
Michal Pavlata, Jana Preissová, Irena Kačírková, Petr Kostka, Karel Höger, Antonie Hegerlíková, Zdeněk Kryzánek, Vladimír Leraus, Václav Neckář (více)Obsahy(1)
Podle několika motivů z románu "Kulhavý Orfeus" od Jana Otčenáška vznikl plochý, ilustrativní, požadavkům politické normalizace zcela podřízený film, který sděloval, že za okupace se čestný muž samozřejmě proletářského původu nemohl nakonec zachovat jinak, než se podílet na sabotážích a nakonec odejít k partyzánům. A to se dokonce naoko ožení s děvčetem z bohaté rodiny, aby ji zachránil před totálním pracovním nasazením! (oficiální text distributora)
(více)Recenze (18)
1. Ohledně Högerova výkonu jsem všecek rozmanitý, na jednu stranu sice odložil svou nepříjemnou afektovanou dikci a mluvil normálně, ovšem na druhé straně hrál sice uvěřitelného, ale dost nesympatického týpka. 2. Zvláštní uznání si zaslouží Mrkvička za svůj výrok "fotr s mámou si udělali pět minut dobře a já tady teď musím trpět", z čehož lze poznat, že i lumpenproletariát s reakčně živnostenskými sklony může mít leckdy větší pravdu než uvědomělý dělník 3. Chápu, že v socialistických dramatech nemusel být hlavní hrdina zrovna krasavec, protože se tehdy cenily jiné hodnoty - správný původ a názory - ale proč režisér do titulní role obsadil Pavlatu, který strávil dětství a mládí v pasťácích, protože ho kvůli jeho pohledu považovali pověrčiví esenbáci za Hitlerovu reinkarnaci, to mi fakt hlava nebere. ()
Myslim, ze se velmi dobre podarilo zachytit atmosferu v dobe okupace. Scenar me zaujal, hlavne fingovany snatek. Vzhledem k roku vzniku je zajimave, ze se tvurci obesli bez vyraznejsi propagandy. Herecke obsazeni a herecke vykony jsou reprezentativni, mozna Pavlata nevyrazny. Kacirkova s Preissovou skutecne vypadaly jako matka a dcera. Sice zapomenuty, presto dobry film. ()
Kdyby tam nepobíhali esesáci a Karel Höger si tam co chvíli neleštil své medaile, klidně by se mohlo zdát, že jde film z továrny, kde pracují nepohodlní komunistickému režimu. Jak pěkně by to dávalo do souvislosti různé totalitní režimy. To ale evidentně nebyl záměr. Ve druhé půli už není v podstatě co chválit, proto zmíním jen pěkné role Václava Neckáře a Petra Kostky a jako vždy nepřehlédnutelnou Janu Preissovou. ()
"Já vím, že po dešti je plno louží, snad jenom proto aby skřivan měl kde být. Já vím, že den se ze dne na den plouží, tak jako cesta po níž musím jít..." On "dobrý kluk a obyčejný dělník", ona cynik a "rozmazlený fracek, který by potřeboval dostat na holou". Člověk by možná neveřil, že "mezi prvním patrém a suterénem je taková vzdálenost," ovšem ty světy Michala Pavlaty a Jany Preissové jsou vskutku naprosto nekompatibilní. Škoda toho ideologického nádechu (dělník versus panská slečinka), jinak by člověk rozhodně nemohl tento film hodnotit jako "operetu" či dokonce "šaškárnu". Zvláště když do toho všeho Václav Neckář tak krásně melancholicky zpívá: "Já vím, že den se ze dne na den krátí, přesto že slunce chodí pořád pozdě spát. Já vím, že hvězdy na nebe se vrátí a budou znovu tam kde hvězdy mají stát. ()
Film je zasadený do Prahy v dobe protektorátu a pojednáva o generácii obetovaného ročníka 1924. V tejto dobe neistoty a ich totálneho nasadenia prežívajú prvé lásky a hľadajú si miesto v živote a formujú si svoje názory. Ich snaha o nejakú zmyselnú činnosť vyústi do založenia ilegálnej organizácii, ktorá však nie je významná ani nejako účinná. A keďže ide o predposledný vojnový rok, do popredia sa dostávajú otázky ako prežiť vojnu čo budú robiť až vojna skončí. ()
Galerie (1)
Zajímavosti (2)
- Píseň „I'm waiting for your arm“, která ve filmu zazní, zkomponoval a otextoval Jan Hammer (1919–1989) a nazpívala ji Vlasta Průchová. (sator)
- Filmovanie prebiehalo v Prahe, Kladne a Krkonošiach. (dyfur)
Reklama