Režie:
Václav BedřichKamera:
Jaroslav FormanHudba:
Petr SkoumalHrají:
Josef DvořákEpizody(13)
-
O požárnících (E01)
-
O kopané (E02)
-
O prázdninách (E03)
-
O velkém městě (E04)
-
O žních (E05)
-
O lupičích (E06)
-
O lovu (E07)
-
O vynalézání (E08)
-
O velké zimě (E09)
-
O Vánocích (E10)
-
O hledání pokladu (E11)
-
O Minifíkovi (E12)
-
O nevěstě (E13)
Obsahy(1)
Poněkud přerostlého psa Fíka vymyslel spisovatel Rudolf Čechura a namaloval malíř Jiří Šalamoun. A protože i psi mají sny, zdá se také našemu maxipsu leccos napínavého i legračního. Nechte si to vyprávět hercem Josefem Dvořákem, který propůjčil Fíkovi svůj hlas i v televizním večerníčku. A co se vlastně Fíkovi zdálo? Třeba jak hrál kopanou, jak řídil auto, jak prožil Vánoce a jak se stal, představte si, kormidelníkem opravdovského zaoceánského parníku… (Česká televize)
(více)Recenze (62)
Divoké sny Maxipsa Fíka již svým charakterem nabízí více možností vedení příběhů. A skutečně se některé díly přibližují impresionistickému náhledu na svět. Hraje si s představivostí s něžnou důvěrností, laská ji ve vlasech a nemožné přeměňuje v životodárné okouzlení. Zvědavost a tvořivost se pod taktovkou čtyřlístku Václava Bedřicha, Rudolfa Čechury, Josefa Dvořáka a Jiřího Šalamouna probouzí v srdcích malých človíčků a kontury života dostávají hned zřetelnější tvary, pestřejší barvy a vznešenější cíle. Nezbedná hravost rozvíjí tahy myšlenek, kterých se nedostává v mumraji moderní zběsilosti. Naše dětská dobrodružství se nesla na stejné vlně a většinu z nás posunula posléze zajímavými směry požadavků a improvizace. Navzdory měnícím se podmínkám a nastolení diktátu povrchnosti. ()
Není snad legendárnějšího Československého večerníčku než Maxipes Fík, kterého znala, zná a doufám že stále ještě bude každá generace dětí po celém světě (Když nepočítám Králíci z klobouku, Jen počkej zajíci, Mach a Šebestová, Bolek a Lolek, Pat a mat, Hurvínek). Pro mně sice není jeden z nejoblíbenějších (protože kromě hlasu pana Josefa Dvořáka, který tenhle večerníček nadaboval, mně Maxipes Fík co se nevešel do své psí boudy na zahradě a nakonec ani do domu svých páníčků moc nezaujal) ale přesto si zaslouží kladné hodnocení mít za tu legendárnost. Tahle série o Maxipsu Fíkovi je snad ještě lepší než ta předchozí, což se málokdy vidí. ()
Po základní fíkovské sérii přichází tohle psycho. Freud hadr. Surrealismus hadr. Znal jsem už v dětství, ale teprve teď v dospělosti jsem náležitě docenil tuto Večerníčkovu perlu. Domnívám se, že tvůrce vymýšlel jednotlivé díly pod drogami a výsledek je naprosto dokonalý. Třeba sen O požárnících je totální psycho. Hudební doprovod vymazlený. ()
Můj nejoblíbenější večerníček. Vždycky, když Fík začínal svá vyprávění slovy "Zdálo se mi...", seděl jsem napnutý jak struna ve zvědavém očekávání věcí příštích. Příběh, kdy utíká Fík spolu s Ájou z vánočního stromku, pronásledován pohádkovými postavičkami, byl pro mě dokonce hrůzyplný. A umění vyvolat v dítěti podobné emoce si prostě zaslouží hodnocení nejvyšší. ()
Tak a z Maxipsa Fíka mám tak nějak všechno. Tvůrci více méně pokračují v načaté práci. Fík je opět pes, který zažívá věci, jež běžný člověk nezažije. Leda tak ve snu. A právě to se děje v tomto seriálu. Jenže na rozdíl prvního Večerníčku, v tomto mi přijdou jednotlivé epizody sice ještě víc bláznivé - vždyť jde taky o sen, že jo, ale hlavně místy chaotické, neukončené a někdy úplně chybí rozumná pointa. Trošku mi přijde, že tvůrcům došly nápady. Josef Dvořák je pořád výborný, ale hudba už také není tak skvělá. ()
Galerie (12)
Photo © Česká televize
![Divoké sny Maxipsa Fíka - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/230/230692_327d91.jpg)
Reklama