Režie:
Václav BedřichKamera:
Jaroslav FormanHudba:
Petr SkoumalHrají:
Josef DvořákEpizody(13)
-
O požárnících (E01)
-
O kopané (E02)
-
O prázdninách (E03)
-
O velkém městě (E04)
-
O žních (E05)
-
O lupičích (E06)
-
O lovu (E07)
-
O vynalézání (E08)
-
O velké zimě (E09)
-
O Vánocích (E10)
-
O hledání pokladu (E11)
-
O Minifíkovi (E12)
-
O nevěstě (E13)
Obsahy(1)
Poněkud přerostlého psa Fíka vymyslel spisovatel Rudolf Čechura a namaloval malíř Jiří Šalamoun. A protože i psi mají sny, zdá se také našemu maxipsu leccos napínavého i legračního. Nechte si to vyprávět hercem Josefem Dvořákem, který propůjčil Fíkovi svůj hlas i v televizním večerníčku. A co se vlastně Fíkovi zdálo? Třeba jak hrál kopanou, jak řídil auto, jak prožil Vánoce a jak se stal, představte si, kormidelníkem opravdovského zaoceánského parníku… (Česká televize)
(více)Recenze (62)
To prostě nemá chybu. Nemá to jedinou slabinu. Detaily v kresbě člověka prostě chca nechca rozesmějí (v díle O kopané třeba válcovací stroj s jediným válečkem pod kabinou, nebo skákající VB auta), úžasné nápady - "Fíku, něco si přej!" "Tak jo - chtěl bych KOMBAJN!" a neuvěřitelné hlody typu "Proč hasíte, vždyť nehoří?" "To nevadí, ale mohlo by" dělají z pokračovaání původního seriálu naprostou perlu. Neexistuje jediný díl s Fíkem, který by byl nějak slabý. 6/5! PS: docela mě mrzí, že ve vydání pro DVD, ale i pro Večerníček, byla po roce 1989 auta VB přemalována na Policie. Skutečně je nutné pořád manipulovat historii? :( A ještě moje oblíbená postava: Zlý Dóďa z dílu O vynalézání. ()
Klasika, ale popravdě sny Maxipsa Fíka se mi nelíbily tolik, jako samotný původní večerníček Maxipes Fík. Ale když se na to člověk pořád kouká, najde tam, že do toho autoři vložili i řadu ponaučení pro malé děti, jako co je správné a co ne:) Jinak poslední díl O nevěstě, to krásné zakončil. Aspoň jedno malé Fíčátko bych chtěla. ()
Po základní fíkovské sérii přichází tohle psycho. Freud hadr. Surrealismus hadr. Znal jsem už v dětství, ale teprve teď v dospělosti jsem náležitě docenil tuto Večerníčkovu perlu. Domnívám se, že tvůrce vymýšlel jednotlivé díly pod drogami a výsledek je naprosto dokonalý. Třeba sen O požárnících je totální psycho. Hudební doprovod vymazlený. ()
Divoké sny Maxipsa Fíka již svým charakterem nabízí více možností vedení příběhů. A skutečně se některé díly přibližují impresionistickému náhledu na svět. Hraje si s představivostí s něžnou důvěrností, laská ji ve vlasech a nemožné přeměňuje v životodárné okouzlení. Zvědavost a tvořivost se pod taktovkou čtyřlístku Václava Bedřicha, Rudolfa Čechury, Josefa Dvořáka a Jiřího Šalamouna probouzí v srdcích malých človíčků a kontury života dostávají hned zřetelnější tvary, pestřejší barvy a vznešenější cíle. Nezbedná hravost rozvíjí tahy myšlenek, kterých se nedostává v mumraji moderní zběsilosti. Naše dětská dobrodružství se nesla na stejné vlně a většinu z nás posunula posléze zajímavými směry požadavků a improvizace. Navzdory měnícím se podmínkám a nastolení diktátu povrchnosti. ()
Mám rád psov. Aj ako decko som ich mal rád. Avšak prerastený, chlpatý "Maxipes Fík" mi ku srdcu nikdy neprirástol. Malá Ája a jej obrovský psisko ma nezaujali. Nepáčil sa mi ani ten uhuhňaný dabing Josefa Dvořáka. Podľa hodnotenia sa zdá, že sa tento starý animovaný večerníčkový seriál teší značnej obľube a mnoho uživateľov naň s radosťou spomína. U mňa však v tomto prípade nostalgia vôbec nezafungovala a preto titulu "Divoké sny Maxipsa Fíka" dávam iba dve hviezdičky. ** ()
Galerie (12)
Photo © Česká televize
![Divoké sny Maxipsa Fíka - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/249/249138_897ed7.jpg)
Reklama