Režie:
F. A. BrabecKamera:
F. A. BrabecHrají:
Lucie Bílá, Karel Roden, Amelie Pokorná, Matěj Převrátil, Bolek Polívka, Eliška Balzerová, Nina Divíšková, Arnošt Goldflam, Jiří Mádl, Anna Stropnická (více)VOD (1)
Obsahy(1)
V jedné čistírně peří na náměstí malého městečka objevili, jak se zbavit zlých snů z polštářů i peřin. O její provoz se starají babička, děda, maminka, tatínek a jejich dvě rozpustilé děti. Dědeček totiž vynalezl speciální mechanismus na čištění peří, díky němuž se z běžné čistírny peřin stane kouzelný obchod, který ovlivňuje životy obyvatel celého městečka. Rozruch do idylické atmosféry vnese jeho záhadné zmizení a také vykladačka snů, která se nastěhuje do protějšího domu. Dělá všechno pro to, aby se zase lidem začaly zdát zlé sny, protože s těmi pěknými k ní pro radu nikdo nechodí. Pomsta na sebe nenechá dlouho čekat a celá rodina v čistírně i sousedé budou muset o své sny bojovat nejen v našem světě, ale i v tom kouzelném, který se v peřinách ukrývá. Začíná dobrodružství, o jakém se nikomu ani nesnilo... (TV Nova)
(více)Videa (4)
Recenze (471)
Tak toto je prúser, resp. priekak. Brabcova ambícia vytvoriť rozprávkový muzikál pre všetky generácie sa rozplynula v kŕčovitom scenári. Problém nastal už pri ňom, lebo takto polepiť scény a vkladať do úst hercom primitívne repliky môže len diletant. Tento film nie je pre nikoho. Pre deti je málo rozprávkový, na muzikál nemá jedinú poriadnu pesničku a aj odľahčené scény pripadajú trápne. Azda jedinou fungujúcou vecou je výtvarná zložka s pastelovou pestrofarebnosťou. Veľké sklamanie. ()
Jako písničky jsou to celkem fajn, příjemné texty, ale ten děj ... ten děj je nevydýchatelný. Jediná fajn postava tam je Kája Roden. Ty zrzavé vlasy a vousy mu seknou ;-) Lucka Bílá má skvělý hlas, ale mi se do pohádky prostě nehodí. Slyším ji tam a připadá mi to jak z muzikálů, které mimochodem moc v lásce nemám a ve kterých ona hraje. A nejen její hlas, ale i další interpreti mi tam nesedí... ()
Dávám tomu 3 hvězdy a to z těchto důvodu: 1) Soundtrack se opravdu povedl a je mi jedno, že J. Mádl, N. Divišková a E. Balzerová neumí vůbec zpívat, 2) Choreografie se také povedla, herci a tanečníci předvádí vtipné kousky, 3) Barvy a vůbec celá vizualizace tohoto filmu, 4) První české 3D, které je na české poměry velice dobré a hlavně místy dobře funguje, na rozdíl od jiných 3D. 5) F.A. Brabec je šílený režisér a kameraman, což tomuto filmu hrozně pomohlo. Co k tomu ještě dodat? Je to hudební film, určený především pro děti a hlavně pro nenáročné diváky, kteří na tom nebudou hledat chyby. ()
.. a protože tohle je něco strašnýho, pojďme si raději povědět mnohem méně děsivou pohádku. Pohádku od Martina McDonagha s názvem Polštářník: Bylo nebylo, žil byl jeden pán, který ale nevypadal jako obyčejní páni. Měl přes tři metry na výšku a byl celý z naducaných růžových polštářů: polštáře měl místo rukou, polštáře místo nohou, i břicho měl z jednoho velkého polštáře; z malinkatých polštářků měl prsty a i místo hlavy měl velikánský kulatý polštář. A na téhle hlavě měl dvě kukadla z knoflíků a velkou usměvavou pusu, kterou se tak na všechny culil, že mu byly neustále vidět zuby, které měl také z polštářků. Malých bílých polštářků. Polštářník takhle vypadat musel - musel se zdát měkounký a neškodný, a to kvůli své práci. Vykonával totiž velmi smutné a těžké řemeslo… Kdykoliv někde žil nějaký převelice smutný pán nebo paní, co si zakusili tak těžký a strastiplný život, že ho jednoduše chtěli ukončit, že s tím vším prostě chtěli skoncovat a učinit tak přítrž veškeré té bolesti, inu, přesně ve chvíli, kdy už se k tomu odhodlávali, kdy se už už chtěli podřezat, vystřelit si mozek nebo se udusit plynem, Polštářník za nimi přišel, přisedl si k nim, zlehka je objal a řekl: "Posečkejte ještě chviličku." Načež se čas začal tak prazvláštně zpomalovat a jak plynul pomaleji, Polštářník se vrátil v čase do dob, kdy ten pán nebo ta paní byli ještě malé děti, do dob, kdy ještě tak docela neokusili všechny své pozdější životní hrůzy. Polštářník pak měl před sebou velmi smutný úkol, protože jeho posláním bylo tyhle děti přesvědčit, aby spáchaly sebevraždu a vyhnuly se tak těm rokům útrap, které by pro ně beztak skončily úplně stejně: s hlavou v troubě, pohledem do hlavně brokovnice, na břehu jezera... Pokračování překladu Davida Korandy s jeho laskavým svolením zde. ()
VYČISTÍME VAŠI PEŘINU I OD ZLÝCH SNŮ....... /// (A TO MÁ BEJT JAKO CO?) Přiteplenej Mádl, kompletní rodinka Bílý (ty vole, týhle ne...), taneční chorea, že bych (dost často) blil (nebo zvracel) a autory textů bych nechal (pro výstrahu) popravit (neberte to jako výzvu k násilí proti skupině obyvatel). Ale třeba je tahle brutální krávovina jen pokusem o moderní pohádku (mě napadá...) s ohromnou dávkou recese, ke který výkřiky ,,TO SE MI SNAD ZDÁ“ patří stejně jako mix pouťovejch odrhovaček s odrhovačkama od Kabátů. (Čistě z badatelských důvodů by mě zajímal 3D efekt...) A dám (vyloženě jen a jen za sebe) 2* za originalitu, Rodenův zpěv a víru, že ZLEJ SEN SKONČIL! Ale třeba se to dá ,,naposlouchat“ a ,,načumět“ (toť můj pokus o recesi!).. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Zjistím, že v hospodě ,,U Vojtka“ jsou k vidění strašný sračky. 2.) Jsem hrdým vlastníkem mapy ,,Kachny ve světě“. 3.) Chci vidět tu, kterou maj chlapi v peřině. /// PŘÍBĚH ** HUMOR *(?) AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Galerie (72)
Zajímavosti (23)
- Bětku (Anna Stropnická) nazpívala Iva Marešová, dívku Sen (Nikol Moravcová) Helena Zeťová. Ostatní herci své postavy zpívají svými hlasy. Hildina syna, holubáře (Karel Bělohradský) při postsynchronech nadaboval Martin Zahálka a Bětčinu kolegyni, švadlenu (Veronika Kohútová), pak Natálie Topinková. (funhouse)
- Nezbytným efektem ve světě v peřine jsou poletující peříčka, která musí stejně jako peřinová podlaha reagovat na pohyby postav. Zajištění jejich pohybu bylo dosaženo pomocí počítače, kde vznikla zjednodušená loutka herce a ta digitální peříčka rozhrnovala. Sníh z peří reagoval na takového digitálního předskokana a upraval se přesně podle něj, digitální předskokan se zase pohyboval přesně podle natočeného herce. Na konci pak skutečný herec vystřídal svou loutku a záběr byl hotový. Herci tak mohli chodit v peří, aniž by se později muselo náročně uklízet. Záběr letícího peříčka se objevuje také v jedné sekvenci záběrů z reálného světa, v níž je peříčko unášeno větrem skrz město. „Bylo několik možností, jak tuto scénu natočit. Bylo například možné použít skutečné peříčko a vést ho na silonovém vlákně. Anebo ho vytvořit jako 3D digitální model a zpracovat ho v počítači,“ říká Martin Paleček z ACE. Nakonec zvítězila digitální varianta, která tvůrcům umožnila větší kontrolu nad pohybem, nasvícením a celým „hereckým projevem“ peříčka. „Mohli jsme měnit textury, barevnosti, mít stoprocentní kontrolu nad tím, co se s peříčkem děje,“ říká Paleček a dodává: „Tenhle trik je na první pohled velmi jednoduchý, ale letící pírko má svůj specifický charakter. Aby diváci uvěřili, že je doopravdy nesené větrem, je potřeba vložit do jeho pohybu určitou chybu a nepravidelnost, která se v přírodě vyskytuje.“ (Beastmaster4)
- Se skladatelem René Ryparem se režisér F. A. Brabec seznámil při práci na filmu Máj (2008), na němž se podílela celá skupina Support Lesbiens. „Renda má obrovský, výjimečný talent. Za jediné odpoledne mi přehrál dvacet, třicet hudebních nápadů. Od rockera je to navíc obrovská oběť, že pro mě skládal písničky taky o tom, jak děti skákají po parku,“ řekl režisér. (Beastmaster4)
Reklama