Režie:
Robin SheppardScénář:
Sally WainwrightKamera:
Julian CourtHrají:
Sarah Smart, Joe McFadden, Alun Armstrong, Nicholas Farrell, Celia Imrie, Siobhan Finneran, Richard Armitage, Ray Ashcroft, Camilla Power, Holliday Grainger (více)Obsahy(1)
Třídílné drama osudové lásky. Carol (Sarah Smart), nespoutaná dívka ze sociálně slabší rodiny a Andrew (Joseph McFadden), jedináček z vážené rodiny doktora a učitelky, vzájemně sdílejí hluboký cit. Andrew, navzdory nevoli svých rodičů, tajně plánuje sňatek s Carol. Rodiče jejich plán odhalí a šokují syna sdělením, že mladší sestra Carol je ve skutečnosti její vlastní dcerou, kterou porodila v pouhých 12 letech. Na povrch vyplouvá krutá pravda o Carol, která byla v dětství znásilněna vlastním otcem.
Tuto skutečnost není Andrew schopen překonat a odjíždí na univerzitu. Ve snaze zapomenout se ocitá v náručí jiné ženy, se kterou se ožení a založí rodinu. Po Andrewově odjezdu již není Carol schopna snášet násilnické chování věčně opilého otce a společně s dcerou utíká z domova. Vrací se až se zprávami o špatném zdravotním stavu otce, který nedlouho po jejím návratu umírá. Její návrat znovu probudí v Andrewovi zdánlivě zapomenuté city, uvědomuje si, že Carol je jeho osudovou ženou a žádá ji, aby s ním utekla. Carol to se zlomeným srdcem odmítá a ve snaze zachránit rodinnou farmu si bere za manžela nesmělého Johna (Richard Armitage), který je ochoten ji i její dceru zabezpečit. Andrew nedokáže unést, že jeho milovaná Carol patří někomu jinému a jeho zoufalost jej dožene k zoufalému činu.
(BERTHA)
Recenze (10)
Jako u drtivé většiny filmů od BBC je jen málo, co by se dalo tomuto snímku vytknout. V tomto případě mohu jen složit poklonu Sarah Smart, v jejíž Carol se úžasným způsobem snoubí živelnost Cathy a temnota Heathcliffa, zatímco na chudáka Andrewa je spíše žalostný pohled a musíte se celou dobu ptát, co na něm ksakru vidí (a to i přes to, že dojmem největšího chudáka měl zřejmě působit John). Vedlejší postavy pak dokreslují jejich charaktery a na pozadí tak vysvětlují další jednání a činy. Krom (omlouvám se za takové označení, ale nemohu jinak) otřesného soundtracku, velmi zdařilé drama, při němž tři hodiny uplynuly jako voda (nemluvě o odvádění mé pozornosti při učení). ()
Já bych v první řadě stornovala informaci, že je to adaptace Větrné hůrky, protože i když jsem se to snažila ze všech sil ignorovat, tak to prostě nešlo. Jinak bych to zřejmě ani nepoznala. Takže když se od toho oprostím v komentáři, tak jsem moc ráda, že jsem mohla Sparkhouse vidět s klasicky anglicky ponurou atmosférou, s mnoha rodinnými tajemstvími, které musely v průběhu času a událostí stejně jednou vyplout na povrch i když zrovna momentech, kdy se to nejméně pro všechny zúčastněné hodilo. Já se připojím k mnohým s připomínkou, že do velké míry moje hodnocení ovlivnil fakt, že došlo k velkému přešlapu při dosazování herců do hlavních rolí a to v případě Andrewa a Johna. Andrew mě do té role vůbec nesednul a ani tu chemii mezi ním a Carol jsem moc nepostřehla, ale s Johnem to bylo něco úplně jiného, tam jsem jim fandila od úplného začátku a od Johnovy proměny jsem byla ztracená duše. Tudíž jsem jen velmi těžko soucítila s Carol, která od malička neměla rozhodně na růžích ustláno a zpočátku jsem jí i litovala, než zcela vypočítavě využila Johna, nesmělého, naivního a dobrosrdečného chlapa k tomu, aby se nejen pomstila Andrewovi, ale dostala se i z dluhů, které po své smrti zanechal její otec. Ale na druhou stranu je známou pravdou, že rozpolcená a zoufalá je duše člověka, zmítaného nenaplněnou láskou....... ()
Ve snaze udělat po letech dojem v rodné osadě, frajeřinou s očividně cizím bourákem a zřejmě i ohozem, mi Carol na malou chvíli připomněla odvahu Scarlett O´Harové, když v šatech ušitých z matčiných závěsů vyrazila vstříc osudu. Každopádně se mi to líbilo. A už dlouho jsem nikomu tolik nepřála, aby jim to vyšlo, jako Carol, její dcerce a farmáři Johnovi, který v životě nejšťastnější byl těch pár dnů, kdy se chystal na manželský život, třebaže s vědomím, že s láskou to vůbec nemusí mít nic společného... ()
Motivy z románu Na větrné hůrce od Emily Brontëové přenesla trojdílná minisérie z viktoriánské doby do současnosti. Ty hlavní zachovala, i když v pozměněné podobě: osudová láska, temperamentní zničující povahy, nepřiznané otcovství, nenávist mezi členy rodiny, sňatek kvůli zajištění a nikoliv kvůli citu atd. ______Velkým mínusem ale bylo propojení charakteru drsného Heathcliffa a nepoddajně vášnivé Kathrin do jediné osoby - silné, svéhlavé a nikdy se nevzdávající Carol. Tím pádem na jejího osudového muže Andrewa už moc nezbylo a je vykreslený jako poddajná, ubulená chudinka, co se neumí o nic poprat, dokonce ani pohádat, takže je s velkým podivem, proč o něj Carol vůbec stojí. I vzhledově je to bledolící mladíček, co se na farmu vůbec nehodí. Ústřední pár se k sobě nehodí povahou, vzhledem ani směřováním, mezi herci nepanuje žádná chemie. Mnohem víc vzrušující je na plátně vztah a napětí mezi Carol a Johnem, který by měl být její pragmatickou volbou, ale nejsem dle komentářů zde jediná, kdo si myslí, že se k ní prostě hodí víc. A vztahu mezi nimi věřím mnohem víc, než tomu proklamovanému s Andrewovi. Navíc herecký představitel Johna, Richard Armitage, se svým přitažlivým temným vzhledem dost podobá původnímu Heathcliffovi, takže on je pro mě jasná volba. ___ Nevhodné obsazení hlavních herců a nesnesitelně rozbředlé finále, které se ke snímku vůbec nehodilo, srazilo mé hodnocení. ()
Sparkhouse je solidně napsané, zrežírované a především zahrané vztahové drama. Koho to u BBC také překvapuje, že? Inspirace „Na Větrné Hůrce“ je velmi patrná, ale nemám s tím sebemenší problém. Carol je jako postava skvělá, chápete její pohnutky i jednání a nemůžete jinak než fandit i ve chvílích, kdy nejedná zrovna racionálně. Naopak s Andrewem jsem měla menší problémy, snad proto, že jsem od začátku držela palce spíše Johnovi. Přesto vše není snadné Andrewa odsoudit a nesnášet - a to je to, co dělá ze Sparkhouse a jemu podobných filmů to zajímavé. Nic v nich není černobílé a není snadné si na ně hned udělat názor. Jediná větší výtka, kterou ke Sparkhouse mám se týká hudby, která se sem dle mého názoru absolutně nehodí. ()
Sparkhouse nejlze zařadit mezi průměrnou produkci, navíc průměrnou televizní produkci (v češtině to zní pomalu jak nadávka). Je to vyjímečné dílo, v Británii popupolární, sociální drama. Ne každý Brit(ka) si nakonec vezme pana Darcyho a ne všechna rozhodnutí bývají v životě správná, i když se to ostatním zdá. Strhující směs citů, zoufalství a lidskosti, která mě osobně oslovila, že dávám i tu pátou hvězdičku. ()
Drsné drama o tom, že když si myslíte, že to nejhorší už jste si za život vybrali, přijde další ťafka...nebo i dvě. Richard Armitage opět nezklamal ve ztvárnění výrazné postavy, mimo jiné opět jménem John ;-) (Protiúder, Láska v bílém pekle) ()
Snímek se velmi vydařil a odkláním se od některých názorů, které vyvracely opravdovost vztahu mezi Carol a Andrewem. Já jsem jim tu obrovskou lásku věřila a těžko říct, komu v tom složitém pletenci vášní fandit. Nemůžeme odsoudit ani jednu postavu. Soundtrack nebyl špičkový, ale nevadil a nerušil. Odkoukala jsem všechny tři díly najednou. Byla to opravdu strhující podívaná. ()
Och hrůzo! Tak moc smutný příběh. 3 hodiny koukání na to, jak rodiče kazí život svým dětem. On je celý život v bavlnce, takže ho vykolejí, když zjistí smutné tajemství o své milé. Za to ona žije drsný život od raného mládí a snaží se od všeho utéct. Skrz něj. A on, zbabělec, neví, zda s ní chce být, anebo raději nechce být. A až na to přijde, je už pozdě, protože ona se už rozhodla za oba... No musím přiznat, že nakonec jsem fandila plachému Richardovi Armitage, který se během těch třech hodin proměnil v opravdového chlapa. 55% ()
Nejvíce jsem fandila Johnovi, kterého mi bylo líto, opravdu by si zasloužil někoho lepšího. Carol je pomstychtivá mrcha, která oběsila psa! a nikdo se nad tím ani nepozastavil (to by si John Wick líbit nenechal) a Andrew je ufňukaný jeliman, který si neváží toho, co má - milující manželky, dítěte, zázemí a chová se jako kretén. ()
Reklama