Režie:
Coralie FargeatScénář:
Coralie FargeatKamera:
Benjamin KracunHudba:
RaffertieHrají:
Demi Moore, Margaret Qualley, Dennis Quaid, Hugo Diego Garcia, Oscar Lesage, Joseph Balderrama, Vincent Colombe, Matthew Géczy, Brett Gillen, Matthew Luret (více)Obsahy(2)
Snili jste někdy o své lepší verzi? Stárnoucí hvězda televizních obrazovek Elisabeth Sparkle (Demi Moore) dostává možnost vyzkoušet zázračnou substanci, díky které může být mladší, krásnější a dokonalejší. Má to jeden háček, musí se dělit o čas. Jeden týden pro ni, jeden týden pro její nové, lepší já, Sue (Margaret Qualley). Každých sedm dní. Dokonalá rovnováha. Snadné, že? Pokud vše dodržíte, co by se mohlo pokazit? Film režisérky Coralie Fargeat je trefnou, ostrou a šokující satirou, která ohromila filmový festival v Cannes a odvezla si Cenu za nejlepší scénář. (Aerofilms)
(více)Recenze (61)
Absolútna bizarnosť až absurdnosť, ktorá v sebe kontrastne mieša nahotu tela s explicitným násilím, nechutnosťou a deformáciou ústiaca až do pompézneho finále. The Substance neustále prekračuje istú pomyselnú hranicu vášho očakávania. Zmiešané reakcie divákov v tomto vravia za všetko. Výsledkom je šialená a intenzívna multižánrová esencia inšpirovaná filmovým svetom, kde hlavnú kostru tvorí zničujúca túžba po dokonalosti krásy a hyperzviditeľneniu v procese vysatia seba samého skrz-naskrz danou pornografickou spoločnosťou. Nezabudnuteľné. 85% ()
Pěkná jízda. Takhle to vypadá, když se všechna moje vnitřní já perou o to, kdo bude u kormidla... Dlouho jsem Demi Moore a Dennise Quaida neviděla a tento počin je doopravdy vytříbený. Aneb jak to vypadá, když někdo nechce růst a časem zmoudřet. Namasté bitch. [58. MFFKV] ()
Wow, prostě wow. Film, který možná nerozdýcháte. Více se k němu vyjádřit nemohu, protože toho nejsem schopen. Snad později. Jen vím, že je dokonalý a jděte na něj. Přelom v dějinách kinematografie. Coralie Fargeat svým parádním hněvem napsala historii. 100% ()
Velmi rozporuplný film, který se jen tak nevidí. Především to, co sledujeme v poslední třetině snímku, jednoznačně rozdělí publikum na ty, kterým se The Substance bude líbit a těm, kterým se naopak, nebude. Patřím k té druhé skupině. Je to ale také tím, co jsem od filmu očekával. Něco, čeho jsme byli svědky v první polovině snímku, kdy se jednalo o docela povedenou dramatickou sci-fi podívanou. Ale i ta první měla svoje hrubé nedostatky. Jasně, že bylo hezké se dívat na tělo Deni Moore (alespoň v této části filmu) a následně na mladší a lepší verzi její postavy v podání Margaret Qualley (která mimochodem roste do velké hvězdy), zvláště pokud jsou nasnímány takovým skvělým způsobem, ale i přesto mě to přišlo až příliš povrchní a laciné. Rozumím tomu, že to byl záměr tvůrců, ale i tak. Vůbec otázky starého těla a nepotřebné osoby, touha po dokonalé kráse a mladistvém vzhledu, jenž se snímek zabývá, jsou podány velmi jednoduše. Také mě ale v tomto ohledu chyběla nějaká konfrontace či interakce hlavní postavy Elisabeth Sparkle/Sue a jejího vnitřního problému s dalšími postavami. Kromě šéfa a souseda, kteří mají minimum prostoru, ve filmu už téměř žádné další postavy významněji nefigurují. Ovšem to, co přichází v druhé polovině snímku a závěrečné třetině naprosto přepisuje žánr filmu. A ačkoli to dějově dává v podstatě smysl, je to zahnáno až do extrému, který mě nezapadl do filmu jako celku. Přežil bych ty hektolitry krve, kdyby měli nějaký význam, což mě ale nepřišlo. ()
10/10. Coralie Fargeat právě vypustila jeden z největších body hororů všech dob s THE SUBSTANCE. Totální nápor zvuku, zuřivosti a groteskní krve, který likviduje je naše zaujaté posedlosti krásou a sebeobrazem. Čelí nevyhnutelnému stárnutí způsobem, ze kterého se vám bude dělat nevolno, zatímco fanoušci hororů budou mít nechutnou radost z jeho ohromujícího zvukového designu a praktických efektů make-upu. Demi Moore je senzační v jedné ze svých nejlepších rolí za poslední roky, zatímco Margaret Qualleyová nadále dokazuje, proč je jednou z nejnebojácnějších hereček současnosti. Třetí akt je jedním z nejpřehnanějších, nechutnějších a nejlepších příkladů poslední doby, co žánr může nabídnout, spojením prvků The Elephant Man, Scanners a mnoha dalších. Viděl jsem ho ve Varech ve Velkým sále a opravdu to byl nezapomenutelný zážitek na který budu myslet sakra hodně dlouho. [58.KVIFF] ()
Je to vtip, se všemi zkratkami, který vtip musí mít. A audiovizuální hodokvas k tomu. Výborný. Samozřejmě od toho můžete chtít hlubokomyslnou metaforu atd atd, a pak asi pravém namítnete, že to je vlastně moc jednoduchý, placatý, s víc než očekávatelným dějem, neskutečně natahovaným koncem. Ok. Já ale volím první variantu. (Ale ten konec byl i na vtip opravdu moc dlouhý, a proto 1 hvězda dolů). [I když Palmu zrovna za scénář moc nechápu]. ()
Procházka nočním Václavákem ve mně teda vyvolala silnější pocity. ()
What the fuck?! V první polovině nahý zadky (jedna hvězda pro Demi za ten její) umělý kozy, stehna, třísla.. v druhý vnitřnosti, krev a bůh ví co ještě. Spádem mi to připomínalo film Matka! podobně zvrhlá odporná podívaná. ()
Vlhký sen Davida Cronenberga. Sledovat reakce diváků ve velkém sále v Thermalu bylo k nezaplacení. ()
Komu nevadí hektolitry krve, rozhodně stojí za shlédnutí. Film se nebere moc vážně, o bizarní momenty rozhodně není nouze a je v podstatě spíš takovou parodií s aktuální myšlenkou – kam až jsou stárnoucí celebrity ochotny zajít aby si udrželi mládí a krásu. Vizuálně i hudebně se autoři hodně vyřádili, a především mužské publikum si užije pohled na obě hlavní herečky, protože co si budeme, na svůj věk vypadá ta Demi sakra dobře :) ()
Nejodpornější, nejhnusnější a nejkrvavější film, jaký v životě uvidíte. Lidi ve Varech to nedávali. Uhýbali pohledem, rukama si zakrývali oči nebo ze sálu rovnou zdrhali. Chlapi se za mnou smáli a štěstí, že paní vedle mě neskončila s psychickou újmou. Velký favorit dalších Oscarů minimálně za herecké výkony, kameru, zvuk, masky a kostýmy. Pár věcí zůstává nedořešených, ale pro celkový význam snímku to vlastně ani nevadí. The Substance je rozhodně film do kina, který v pohodlí domova nebude mít takovou sílu jako v kině, kde mě zvuková složka naprosto uhranula. Navíc nevím, jestli zvládnu snímek vidět znova. Kam se hrabe Salo anebo 120 dnů Sodomy. U tohodle budete mít husinu až na místech, kde slunce nesvítí. Celá recenze ()
Jeden z nejsilnějších film. zážitků. Třeba už jen pro to, jak působil na Varské publikum. Nikdy jsem neviděl takhle šokované a zaražené reakce po skončení filmu, kdy lidé ještě za tmy chvatně opouštěli sál. Neuvěřitelná ošklivost a dokonalé hororové postupy. Pozor, tenhle film reálně dovede citlivému divákovi způsobit trauma a proto by se na něj neměl nikdo cit. dívat. :-) ()
MrHlad to víceméně shrnul. Já dávám o hvězdu míň, protože to je za mě tarantinovsky zvrácená degradace tématu. U filmu nesoucího image-feministické a image-antikonzumeristické sdělení se tak královsky pobaví (a rovnou poslintají) přesně ti, do kterých by to mělo bodat. Ne že to nepochopí. Ten film je prostě pro ně. "Funny přestřelená story o bláznivém individuu", ještě hezky agenderovaná tím zdravotním sestrou. Ha, ha, ha (slyšeno v sále) ()
Cvičme v Rytme na Cronenbergov spôsob. Formálna stránka a štylizácia bravúrne zvládnuté, celkovo hodne zábavné a dobrá herecká príležitosť pre Demi Moore. Finále pôsobilo trocha scenáristickým krčom, ale výsledný dojem to nepokazilo. Keby som nemal toľko napozerané a videl to teraz ako 20 ročný, tak by som išiel aj na 5. ()
Většinu času při sledování tohoto filmu jsem strávila s otevřenou pusou. Ať už to byly přesexualizované scény se Sue nebo body-horrorové scény s Elizabeth. Těžko ale říct, zda bude mít snímek takový účinek i napodruhé a na menší obrazovce. Demi Moore skvěle zahrála hlavní představitelku a režisérku musím pochválit za parádní ztvárnění female rage. Film zobrazuje vážné a hluboké téma vtipnou, ale zároveň temnou formou, takže jsem si v některých okamžicích nebyla jistá, zda se mám smát nebo mi to má být líto. Každopádně díky rychlým střihům a detailním záběrům doplněných o svižný a úderný beat film opravdu hodně rychle odsýpá. Místy jsem si říkala, že je to natočeno pro člověka s ADHD nebo pro lidi, které nudí i video delší než 30 vteřin. ()
Ťažko hľadať slová na to čo som tam videl. Vyšli sme z kinosály a pozerali do Zeme a sem tam aj na seba, ale slová neprichádzali. Teraz už s odstupom času viem, že mám skutočne rád filmy miešajúce zvrátenosti, čierny humor no predovšetkým životné filozofie. Tých tam bolo skutočne veľa a miestami mi tlačili slzu do očí. O tom to asi celé má byť. Vzácnosť a pominuteľnosť života, teda aspoň jeho lepšej prvej polovice, v kontraste proti kariérizmu a naháňaním sa za lepšími zajtrajškami a budúcnosťou mi vždy nejak rezonovali. ()
Uvědomila jsem si, že jsem málo otrlej divák. Protože Substanci považuju za asi nejnechutnější film, který jsem kdy viděla. Existujou, tuším, tři filmy, po jejichž zhlédnutí jsem se doopravdy pozvracela. V tomhle případě se mi to nestalo, ale byla jsem svědkem, jak se nějaké divačce kousek ode mě udělalo špatně sotva v počátcích filmu. Nečekala jsem, že projekce budu litovat i já. To se mi většinou nestává. Po téhle zkušenosti budu muset definitivně přehodnotit myšlenku, s níž si dlouho pohrávám - a sice, že mi filmy svým způsobem snížily kvalitu života v jedné jeho etapě, a že vážně přehodnotím, jestli i nadále budou mým koníčkem, nebo dám přednost třeba... lezení po skalách. Coralie Fargeat mě před lety docela zaujala Pomstou. O které si určitě nemyslím, že by šlo jen o hezky vypadající nic. Ten film byl v něčem progresivní, vizuálně napaditý, bohatý na významy, ale bavil mě i jako diváka. Byť asi nejde úplně o můj styl, protože scéna znásilnění byla ryzí hnus. A hnus je něco, co Coralie evidentně ve svých dílech s gustem servíruje na stříbrnym podnose. Substance je nejhnusnější film, který jsem viděla. A opravdu to není stárnoucí, povislou zadnicí Demi Moore, byť... se díky tomuhle filmu u mě zařadila mezi bytosti, kterých se štítim. Jenže ono to není tím, že je stará, ale způsobem, jakým ke svému stárnutí přistupuje, a díky kterému paradoxně nejen ona, ale řada amerických celebrit vypadá podstatně hůř, než kdyby žádné estetické zákroky nepodstupovala. Je vtipné, že to hraje zrovna ona, a zároveň díky filmu dostala šanci se někde objevit. Přijde mi jako velmi odvážná volba takovou roli vzít. Jenže mě z toho filmu jednak bylo strašně špatně a hrdinky mi bylo i líto, tkž mě docela psychicky rozložil. Jenže Fargeat není žádný Cronenbergh. Moucha byla sice nechutná, ale ta nechutnost měla svůj důvod, a nebyla pouze samoúčelnou exploatací. Natočit film tak, aby dobře vypadal, není dneska nic těžkýho. Nahý zadky se mnou nic nedělaj, ať vypadaj sebelíp, a celá ta tělesnost byla podaná strašně efektně a vlastně netalentovaně. Je to škoda, fandím ženským tvurkyním, ocením feministické motivy, ale tohle fakt ne. Asi jsem přízemní, ale mně z toho prostě špatně bylo. A co hůř, připadalo mi to bezdůvodný. Jistě, systém, který adoruje pouze mladá, krásná těla, je že svý podstaty nemocnej, ale kdyby tomu narativu celebrity nevycházely ochotně vstříc, neměl by šanci.___Ke kinu pro mě přijel přítel a já jsem mu pak chvíli nedokázala dát ani pusu, jednak z toho šoku, jednak měl prasklé žilky v oku a mně z toho bylo divně. Body horor už nikdy víc. ()
Dvě herečky, dvě skvělé figury, obě se je nebojí odhalit. Film má dynamiku i myšlenku. Nejsem si vůbec jist, kolik diváků ji vůbec pobralo. No dobře: má skutečně právo na úspěch a štěstí jen mladí a krása a je potřeba tomu obětovat lautr všechno? Demi vyfikla úžasnou roli. Mladá je pěkná, dobře se na ni dívá. Pořád nevím, jestli blbě hrála, nebo to byl režijní záměr. ()
Exces na 100 % - jak tématicky, tak formálně. Nevím, jestli to bylo karlovarským velkým sálem, kterej má dost hustý ozvučení, ale tohle byl opravdu audiovizuální terorismus, na kterej v životě nezapomenu, a bojím se, že takovýhle zážitek už nebude neprodukovatelný. Je to jako kdyby David Lynch vyšňupal kilo kokainu a pak po vzoru Mulholland Drive zrežíroval body hororovou verzi Requiemu za sen a v posledním tažení týden v kuse sledoval střídavě Jacksonovo Dead Alive s Carpenterovým The Thing. Jestli holdujete těmto filmům, tak si Substanci rozhodně zapište na seznam. Demi Moore a Margaret Qualley jedou na maximum, střih je přehledný, ale zároveň diváka rozloží na základní součástky, že není ani čas přemýšlet, a jste opravdu VE FILMU. Cítil jsem se naprosto pohlcen a rozložen. Opravdu nevídaná záležitost, který snad jednou bude představitelem modernímu camp hororu s artovým přesahem. Prostě jsem si to fakt užil. ()
Reklama