Režie:
Richard BrooksKamera:
William H. DanielsHudba:
Charles WolcottHrají:
Elizabeth Taylor, Paul Newman, Burl Ives, Jack Carson, Judith Anderson, Madeleine Sherwood, Larry Gates, Vaughn Taylor, Hugh Corcoran (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Podle stejnojmenné divadelní hry Tennesseeho Williamse natočil v roce 1958 Richard Brooks slavný film nominovaný na šest Oscarů. Vypráví o složitých a komplikovaných vztazích uvnitř jedné jižanské rodiny zámožného pěstitele bavlny, jehož oslava narozenin se zvrhne v erupci výčitek a odhalování dlouho skrývaných tajemství a pocitů. Ústřední dvojicí je syn Brick (P. Newman) s ženou Maggie (E. Taylorová), co se utápí v hluboké manželské krizi. Brick neskrývaně opovrhuje svou ženou a celé dny jenom nezřízeně pije a trudomyslně vzpomíná na svou minulost. Frustrovaná Maggie je zase ničena neopětovanou láskou Bricka, stejně jako rodinou svého švagra (J. Carson), jejichž pět malých ratolestí ji neustále vytáčí, ale také jí připomínají, že je bezdětná. Hlava celé rodiny Pollittů, které již nikdo neřekne jinak než Velký šéf (B. Ives), se v tento den vrací z vyšetření přímo na svou oslavu narozenin s vědomím, že je zcela zdráv. Pravda je však taková, že nemá nejmenší šanci na uzdravení a doktor mu úmyslně lhal, aby alespoň svůj poslední čas strávil v poklidu. Blížící se spory o dědictví se tak brzy stanou další rozbuškou na již tak napjaté rodinné oslavě. (Česká televize)
(více)Recenze (303)
Začátky sledování tohoto snímku byly nebývale složité. Pohled do nějaké typické americké rodiny 60. let mě zprvu nepřipadal jako zrovna záživný námět. Mýlil jsem se. Přestože se prakticky celý film odehrával v jednom domě a zdánlivě se z dějového hlediska nic poutavého neodehrávalo, po několika minutách se stal velmi zajímavým a napínavým dramatem. Člověk začal velmi rychle a přitom zcela nenuceně poznávat psychiku hlavních postav. Zde jsou třeba zmínit vynikající herecké výkony. Paul Newman byl opravdu prvotřídním otráveným alkoholikem. Tato postava mě vyloženě bavila. Jeho "zpřízněný protipól", Elizabeth Taylor, ztvárnila kočku na rozpálené plechové střeše taky zcela bravůrně. Opravdu to, jak byl schopen divák prokouknout do nitra postav, či to, že měl takový pocit, mě na filmu nadmíru zaujalo. V neposlední řadě dynamický vývoj děje a nečekané zvraty přeměnili počáteční pochybnost na závěrečné nadšení. Film bezesporu ústí pro zainteresovaného diváka zamyšlením nad mezilidskými vztahy, mnohdy běžnou a tak ponižující přetvářku a vůbec nad lidskými nešvary, mnohdy tak zbytečnými. O tom všem také film pojednává. Vykresluje více méně typickou americkou rodinu vyšší vrstvy té doby. Velmi pracovitý "Velký táta" dokáže celou rozsáhlou rodinu zasypat veškerým komfortem. Jeho žena a ostatní členové rodiny se v něm proto velmi vzhlíží a váží si ho. Na první pohled je všechno jak by mělo být. Není to však vůbec pravda. To, že celý život všichni žili vlastně v jedné velké přetvářce a lžích se ukáže až v mezní rodinné situaci. Když přijde okamžik, kdy "Velkého tátu" čeká neodvratně smrt, což je mu nejdříve také zatajováno, hlavní myšlenkou všech je řešení odkazu jeho bohatství. V tu chvíli se ukazuje veškerá realita - "Velkého tátu" skutečně rád neměl nikdo z rodiny, možná jedině jeho žena a to díky svému zaslepenému vnímání. Nikdy totiž nebyl schopen dát něco víc než jen materiální hodnoty. Nikdo od něj necítil vřelý kousek citu. Nehledě na to, byl často velmi arogantní a netolerantní. Všechno tohle bylo ale celou dobu povrchně zastíráno. Člověk by řekl, že z celého díla nakonec vyplívá až dětinsky prosté ponaučení, že láska je mnohem více než peníze a pravda vždy dojde dál než lež. Jak je ale na filmu vidět, tato zdánlivě prostá slova, která nám byla výchovou již dávno vnuknuta, jsou ve skutečnosti složitější a zéjména pak často nenaplňována než jak se zdá... ()
Herecký koncert Elizabeth Taylorové a Paula Newmana, nádherné dialogy, film mě dokáže zaujmout a pobavit i po letech... ()
jo to byla doba když byla liv ještě mladá a drápavá.... ()
Prolhanost. Přetvářka. Chamtivost. Pletichy. Ignorace. Neporozumění. Bosý tanec na rozpálené střeše. Smrt. Ale i v takové situaci může katarze přinést naději... ()
Keď človek vo svojom ordinérnom životnom príbehu potláča náročné situácie a svoje emócie je z toho malým vybočením z prirodzeného denného rádu explózia emócii. Minulosť ťa dostihne a následky sa časom zväčšujú. Veľkolepé psychologické dielo Williamsa graduje až do posledných obvinení a vysvetlení života jednej rodiny. ()
Tentokrát se mi moje toulky kultovními starými filmy nepovedl a Kočka na rozpálené plechové střeše mě absolutně minula. 2* za krásnou Taylor a skvělýho Newmana, ale to je tak vše. Ta teatrálnost divadelní hry se mi od začátku nelíbila měl jsem s ní problém až do konce. Nemůže se mi holt líbit všechno.. ()
Obsah filmu Kočka na rozpálené plechové střeše...Klasickou divadelní hru Tennessee Williamse oceněnou v roce 1955 Pulitzerovou cenou, natočil režiser Richard Brooks pod názvem Cat on a Hot Tin Roof – Kočka na rozpálené plechové střeše. Film vznikl v roce 1958, tedy 3 roky po uvedení předlohy, a byl, a vlastně i je, divácky stále velmi úspěšný. Maggie-Margaret Pollitt (Elizabeth Tailor), je krásná mladá žena. Už třetím rokem žije nešťastně v ubíjejícím manželství s bývalým fotbalistou Brickem (Paul Newman, a za tuto roli jeho první nominace na Oscara), který je pořád v alkoholovém opojení. Maggie ho stále miluje, a touží s ním mít dítě, ale její snaha je zatím marná. Přijíždějí do domu Brickových rodičů, a tady se Maggie snaží dosáhnout cíle. Dojde přitom k vyjasňování rodinných vztahů mezi Brickem, který si jen těžce přizná, že pravým důvodem jeho problémů je sebevražda někdejšího přítele, jeho zrada a údajná nevěra Maggie, a vztahy s jeho otcem, který umírá na rakovinu. Nezanedbatelné jsou i peníze, a majetek Big Bosse, nebo také „taťky“ (Burl Ives, který si už roli Big taťky zahrál na divadelní scéně a pokaždé naprosto skvěle), a také ohromné dědictví. Je tu také Brickův starší bratr Gooper (Jack Carson) s chamtivou manželkou Mae (Madeleine Sherwood),a kupou nevychovaných potomků, a matka obou bratrů Ida (Judith Anderson). Pomocí vynikajícího hereckého obsazení se podařil mimořádně výstižný film, který jde ruku v ruce s divadelním zpracováním....MHCB ()
Vskutku pozoruhodné drama o rodiných vztazích, ponechání odkazů nebo třeba o závislosti na alkoholu. Film zkoumá různá témata a všechna je podává poutavou dialogovou formou. Celé mu filmu dopomáhájí famózní herecké výkony, zejména Paul Newman, Elizabeth Taylor a Burl Ives. Film má skvělý scénář a spoustu silných momentů. ()
Snímka režiséra Richarda Brooksa z roku 1958, vychádzajúca z predlohy divadelnej hry Tennesseeho Williamsa, je pohľadom na americký juh a rodinu Pollittovcov. Tá sa pôvodne stretáva, aby oslávila narodeniny "Big Daddyho" (Burl Ives), ale keď vyjde najavo, že ten čoskoro zomrie, začne sa medzi sebou hádať o dedičstve. Nehovoriac o tom, že napäté vzťahy medzi jej jednotlivými členmi panovali už predtým. Práve na nich stavia Brooksov film, respektíve Williamsova divadelná hra, základ svojho príbehu. Postupným vyostrovaním vládnuceho napätia medzi postavami sa vyvíja dej, ktorý ešte viac odkrýva charakterové vlastnosti a motivácie protagonistov. Brooksov dramatický počin síce nie je vyložene konverzačným filmom, ale prím v ňom jednoznačne hrajú dialógy a interakcie medzi postavami. Pravdou však je, že námet ani jeho realizácia nie sú v konečnom dôsledku z diváckeho hľadiska nijak zvlášť atraktívne. Začiatok filmu síce pôsobí sľubne, postupne však príbeh upadá do roviny, v ktorej oň divák viac-menej stráca záujem, a až do konca ho sleduje tak povediac "jedným očkom". Aj napriek tomu si má však možnosť všimnúť, že najvýraznejšou stránkou snímky sú už spomenuté postavy, respektíve herecké obsadenie. Pravda, nie však však všetci. Vo filme sú najdominantnejšími Paul Newman, Elizabeth Taylor a Burl Ives. Na plátne sa nestrácajú ani ostatní, ale výraznejšie nevyčnievajú. Taká Madeleine Sherwood či prakticky všetci detskí herci dokonca pôsobia veľmi nesympaticky. Cat on a Hot Tin Roof patrí k tým dielam, o ktorých stačí človeku vedieť, že existujú. Film Richarda Brooksa totiž v konečnom dôsledku nie je po príbehovej stránke výraznejším spôsobom zaujímavý. Nemožno o ňom povedať, že je zlý, ale určite nemá dostatočnú silu na to, aby diváka väčšmi zaujal. Jeho najvýraznejšou črtou sú v každom prípade postavy, respektíve herecké obsadenie ako také. Z kvalitatívneho hľadiska však snímke nijak zvlášť nepomáhajú. Preto o nej možno hovoriť ako o nanajvýš priemernom počine. ()
Kočka Maggie se umí bránit. Umí vystrčit drápky a umí zkrotnout a vrnět blahem, když ji pohladí její pán. Vždycky dopadne na všechny čtyři a vždycky se bude snažit dostat zpět to, co jí patří. A je jí jedno jakých prostředků použije. Liz Taylor v jedné ze svých nejlepších rolí a Paul Newman, který mě tu opakovaně přesvědčuje o tom, že nedisponuje pouze božským tělem a obličejem. Jeho vnitřně rozervaný Brick zmítající se mezi alkoholovými výpary a láskou a nenávistí nejen ke své ženě a svému otci, ale celému světu, který s ním prostě hnusně vyje… (alespoň dle jeho názoru), mi prostě vždycky vezme dech. Drama Tennesseeho Williamse stojí a padá na úchvatných hereckých výkonech a právě díky nim je dodnes tak strhující a živé. ()
Jedním slovem vynikající. Kromě skvělých výkonů hlavních postav byla dokonalá i Madeleine Sherwood hrající manželku nejstaršího bratra. ()
Dávám je čtyři hvězdičky protože tak docela nesouhlasím s Tennessee Williamsem. Příběh je krásný, rodina je dokonale vystižena, Sestra hlavní hrdinky filmu, a její manžel s dětmi, jsou velmi přesní a nezapomenutelní. Krásné obsazení, nádherná Liz Taylor, skvěle hraje a skvěle vypadá. Paul Newman byl nejen skvělý herec ale i výborný typ. Film je velmi mnoho-obsáhlí ale prostě nesouhlasím tak docela se zakončením. ()
Myslel jsem si, že tenhle film znám. Po pěti letech ale na mě působil úplně jinak než tehdy. ()
Tennessee Williams je jistě klasika a stálice divadelní scény. Zatímco Tramvaj do stanice touha pro mne byla slupnutou malinou, kterou nepřekonal ani film s M.Brandem ani několikeré divadelní zpracování, tak v případě Kočky tomu je naopak....vybroušenost dialogů krapet převyšuje schopnosti zobrazené familie u níž nevíte, kdo by zasloužil profackovat jako první, nicméně smrtelné onemocnění jako katalyzátor vyhřezne veškeré její vnitřnosti na světlo a osvítí tak starou známou pravdu, že za peníze nelze koupit vše.... ()
Dobro a zlo, upřímnost a přetvářka - karty jsou od začátku rozdané jasně. A když už má dialog sklon sklouznout k patosu, utne to Velký šéf hláškou "Drž hubu!" a jde se dál. U mě je tady jednička Burl Ives. Je ho doslova celá obrazovka a jen u jeho hlášek jsem se zasmál a pobavil, u jinak dost smutného a emotivního filmu. Ten si udrží divákovu pozornost i díky zdánlivě zbytečné vedlejší dějové linii, aneb jak to bylo se Skipperem? ()
Postavene na dialogoch, ktore ani chvilu nenudia, drzia vas v napati kam to cele povedie. Pacila sa mi scena ked povedia big daddymu pravdu a zmierenie v pivnici. ()
Film používá divadelní prostředky a nechává vyniknout interpretaci doby, v které se snímek natáčel. Naštěstí a malinko i bohužel. Herecké řemeslo je krásnější když variuje v jednotlivých představeních. Tady trochu stejnostejně přečnívá. Jak je dokonalé. ()
Ono je to vlastně jenom praní rodinné špíny, nic, co stojí za zfilmování, protože to beztak všichni máme doma... Ale několik vět šlo až na dřeň a to se počítá... ()
Normalne na bliti, jestli se todle v nekterych rodinach praktikovalo tak potes. Smrtelny konverzacni drama celkem snad jen ve trech ctyrech pokojich. Sila! ()
Tak úplně nevím. Přespříliš ukecané a zavalené řečmi, navíc dost předvídatelné - půl filmu jen čekáte, až se Brick ukecne... A ta zápletka s tím Bricksovým kamarádem po té cenzuře je méně uvěřitelná. Zahrané dobře, ale jinak slabší. ()
Reklama