Režie:
Věra ChytilováKamera:
František VlčekHudba:
Miroslav KořínekHrají:
Dagmar Bláhová, Jiří Menzel, Jiří Kodet, Evelyna Steimarová, Nina Popelíková, Bohuš Záhorský, Jiří Lábus, Jana Synková, Kateřina Burianová, Jitka Nováková (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Film Hra o jablko režisérky Věry Chytilové se pokouší komediální formou zachytit podstatu neustálého sporu mezi mužem a ženou a zároveň najít odpovědi na otázku, do jaké míry je možná hra s lidskými city a kdy a jak přestává být hrou. Hrdiny příběhu jsou porodník dr. John, svobodný muž po třicítce, v soukromém životě značně sobecký, a mladá zdravotní sestra Anna Šímová, která vzdor svému na pohled ztřeštěnému chování má k životu mnohem odpovědnější přístup. John k dívce naváže, jako před tím k tolika jiným, povrchní vztah. Jeho hra na lásku se však tentokrát obrátí proti němu. Když se pokusí napravit svou chybu, je už pozdě. Lze si totiž hrát v životě, ale nelze si hrát na život. Proto na Johnovo: "Ale já už si nechci hrát" Anna odpoví: "To je škoda, my právě hledáme někoho, kdo to umí". Motiv jablka, provázející příběh, je symbolem poznání charakteru lidí, symbolem ovoce lidského konání i symbolem plodu lidské lásky - dítěte... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (125)
Menzel a Bláhová jsou vynikající. Nad každým záběrem je vidět pevná ruka režisérčina, což je zde rozhodně plusem. Navíc myslím, že film jako celek působí moralisticky úplně nenásilně a obsahuje spoustu moc hezkých dialogů: - "Co vlastně na těch mladých holkách vidíš?" - "To co Ty..." ()
Kvalitní kus filmové práce se zajímavým scénářem a zároveň filmový přepis odvyprávěný tak, jako by valná část štábu byla na nějakých psychotropních látkách. Stejnou měrou jakou se mi to nelíbilo se mi to i líbilo:) Těžko popsat... ()
Chytilovej asi fakt nikdy neporozumiem. ()
Dagmar Bláhová a Jiří Menzl tady tvoří skvělou dvojku. ()
Doktor, čo hrá na dve strany a ženy, ktoré na ňom niečo vidia. Príbeh prebieha z veľkej časti v priestoroch pôrodnice, inak už len v posteliach a v prírode. Zdalo by sa, že sa rozoberajú vzťahy, ale skôr je to tak uletené až tie vzťahy unikajú v celkovej nezmyselnosti. –––– Jestliže tě nemiluju a spím s tebou, pak je absolutně nevyhnutné, abys mě uspokojil. ()
Věra Chytilová velmi naturalisticky, nekorektně a kriticky z velkým gustem podrobuje kritice mužskou povahu nejen v tomto filmu. Menzel se na roli intelektuálnější kurevníka hodil a skrze něho se vstřebává přiběhem o tom, zda-li muži na ženě záleží, ať už má nebo nemá jablko. 73%. ()
" Večerní Praha - další drama u bramboráku, došli brambory . Večerní Praha - vichřice je při síle, naši hokejisté taky. Večerní Praha - jak ji bylo devatenact a už přišla z kriminálu, a hned vykrádala skříňky zaměstnanců a to nechodila do práce vůbec. Každá žárovka je dobrá co nesvítí. Jak dostal dvacet let, protože ho chytili. Večerní Praha - (je to težký co ?). Večerní Praha - starý vydání. Šel z hospody a našli ho bosého ve strouze, ale už nepotřeboval ani kabát". Bude zase zima, mrazírny se rozrůstají teď. Jak spadl do studňe, a už ho nenašli". ()
Chytilové se zde povedlo předběhnout tématem svou dobu o 30 let, protože něco takového točil Hřebejk před 10 lety. To je dobré, blbě je to, že to má pro mě stejnou zajímavost. Takže je to zajímavé jen velmi málo. Oba režiséři totiž chtějí oslovit lidi s jinou formou a jinak, než to, co zabírá na mně. ()
Úplně zbytečný nevkusný a úchylný film, který je především totálně nudný. Naprosto mě asi minula veškerá snaha o nějaké "sdělení", pokud v tom chaosu vůbec bylo. Ale dávám alespoň hvězdičku za zdejší mužské fňukání o feminismu. Jen plačte, chudinky. ()
Ježišmarjá ! Tak tohle je fakt peklo ! Viděli jste ten začátek ? No tak to jsem fakt nečekal ! Začít film záběrem přez celé plátno na hlavičku deroucí se z roztažených rodidel, tak to si může troufnout opravdu jenom tahle Dáma - enfant terible české kinematografie... (:o)) A navíc za bolševika ? Vůbec nechápu, jak dokázala tohle tehdy vůbec prosadit ! A to byl prosím jenom začátek. Být soudruhem, tak zbytek bych vůbec celý zakazal ! (:o)) ()
Moje teta je gynekologická sestra a prohlásila: Nikde jinde není ukázána práce zdravotních sester na gyndě, než v tomto filmu. K tomu dodávám, že Chytilová zajímavou formou nahlíží na vztah muže a ženy zejména v období, kdy se připravují na rodičovské povinnosti. Dáša Bláhová si viditelně svou roli užívá a není divu, že o pár let později dostala přiležitost v Kalamitě. Menzel mile představuje lehkovážného lékaře, který by nejraději budoval svou kariéru a zároveň si užíval milostných hrátek bez jakékoliv zodpovědnosti. Život je zde ale zobrazen reálně, každé legrace končí tam, kde jde o vážnou věc, kterou rozhodnutí mít/nemít dítě bezpochyby je. Na filmu je vidět typický rukopis Chytilové - dlouhé scény beze střihu, kamera v pohybu... ()
Tento film bol veľká bomba. Kino bolo vypredané, lebo erotika v tých rokoch , no to bolo niečo. Výborná D.Bláhová...80%. ()
Věra Chytilová a jej zvláštny režisérsky pohľad na ........ takmer všetko. ()
Chytilová a její tradiční chaos, tentokrát jako zamyšlení nad vztahy. Mladý Menzel hraje doktůrka, který jako všichni doktůrci a muži, co nosí nemocniční mundůr definitivně nemají o šustění nouzi, protože v nemocnici nejedete na žádnou normu... někdy se nezastavíte a někdy nemáte do čeho píchnout a tak pícháte sestry. Povolání jako stvořené pro všechny sexem hnané, to věděl i Kundera, když psal 'Nesnesitelnou lehkost...' nebo některé z povídek dříve. Češi se s oblibou pachtí ve svých nemocničních tématech, seriálech a filmech. Menzelovo poetizování mi nikdy moc nesedělo, ale na ženský to asi funguje a tak mu ta role sedí, já naopak nedokážu pochopit, jak otravně neurotický a uremcaný je v druhé půli, ale zde nutno dodat, že i nesympatický muž je pro ženu lepší, když má status, sic žije u maminky a jediné, co ho zajímá jsou mušličky, které může otevřít skrze autoritativní chování, jež mu propůjčuje jeho status. Jedna taková nová a celkem nemotorná, zato pěkně zmalovaná, škeble (Dagmar Bláhová, která si na těchhle rolích udělala kariéru) se objeví jako nový přírustek do nemocnice a Menzel si řekne, že si dá oraz od píchání podstatně starší vdané ženy, která má konstantně požadavky, problémy (nestíhá např. nakoupit, protože píchají moc dlouho a ona pak zapomene koupit vajíčka a pak je to vina Menzela, se kterým podvádí svého manžela (protože s manželem ty prasárny dělat nemůže... ale jak se ukáže, doktůrek taky nedosahuje požadované úrovně) - v tomhle ohledu já už jen vrtím hlavou, ale každý máme svoji realitu, dnes se můžete identifikovat třeba jako kartonová krabice, takže proč nemůžeme svést svoje problémy a udělat z nich problémy ostatních, nebo si třeba doslova vykládat co chceme, jak chceme). S touhle ženou od rodiny má doktůrek trochu citelněji serióznější vztah, protože je dospělejší, mají otevřenější dialogy, připomíná jí co má nakoupit, na co nemá zapomenout, pomáhá jí, snaží se z toho udělat vztah, něco víc, mimo sex, ale i přesto spolu nemůžou být, což doktor, který celou dobu popírá zájem o jakýkoliv vztah, vlastně v jádru chce. Mezitím se tedy rozhodne píchat novou sestřičku. Ta je hlavně ukázkový příklad takové té nemotorné ulítlé mladé kurvičky, která si dělá, co ji napadne, je rozpustilá, samý smích, samý kozy ven. A jaksi se do doktůrka zamiluje, tomu je však její chování a přístup u zadku. Jestli je mladá nymfa to, co by mu nejvíc prospělo, jak by ráda viděla jeho máma, je jen otázkou, co visí ke konci ve vzduchu, protože doktor potřebuje kopanec do koulí v podobě ztráty práce, aby začal přebírat trochu zodpovědnosti a mít trochu zájem, o vztahy, které jak tvrdí celý film, ho nezajímají. Styl Chytilové je vždy fajn, je dost netradiční ve srovnání s většinou české produkce té doby... ale to je tady asi taky vše, problém je, že příběh se zkrátka nikam neposune, je to hodinu a půl o tom, jak mladý doktor klátí vdanou ženu, co ho má na to, co nemůže doma... a současně klátí sestru, která s ním otěhotní a na konci si řekne "Aha! Andula je pěknej kousek, nebyla by špatnej materiál na ženění." Tou dobou už dává 99% diváků tohohle filmu minimálně potřetí facepalm. 7/10 () (méně) (více)
Dáša Bláhová v roli citově nevyrovnané osoby hledající uspokojení a Menzel jako pan doktor na gyndě.Celkem pěknápodívaná ale připadá mi to trošku syrovy ()
Bohužel, k feministickejm experimentům tohohle typu si asi v životě cestu nenajdu. Nejde to, neboť oni se mýlí hned v základních premisách, z nichž vycházejí. ()
Osobně jsem měl problém dát i ty dvě hvězdičky, ale myslím, že to by nebylo fér. ()
Žena řidiči: Co to děláš? Zahejbáme přece... Filmy Věry Chytilové dělí obvykle lidské bytosti do dvou kategorií: Ženy a muži: první jsou naivní, druzí ubozí. Chlapi smilní z bytostně nedospělé sobeckosti, ženy z lásky, všichni páralovsky hodně. O spravedlnosti v soudu sice nemůže být řeči, málokdo z českých režisérů měl a má ale takové koule obcovat s pravdou. Přinejmenším s jednou z nich :-). Film prezentuje dialektiku muže a ženy jako hru a odhaluje tak tu polovinu pravdy, která je Chytilové bližší. Hra je ale možná pouze na základě dobrovolnosti a svobody. Ve válce pohlaví, ať tomu ženy věří nebo ne, dělají obě strany, tedy nikoliv jen ta jedna, pouze to, co musí. Chápu ale, že takhle bylo snazší se na muže hněvat a koneckonců proč ne, když je výsledek taková sranda. Kdo má rád ženy, tomu se bude tento typicky ženský film líbit. Myslím, že to budou tedy paradoxně opět muži. Nesnaž se být inteligentní, prosím tě. Víš, že to nesnáším. ()
Satirická komedie, jak má být. Jiří Menzel v opravdu nevšední roli potrhlého gynekologa žijícího chaotický staromládenecký život ve vztazích, co rychle vzniknou a skončí. Až Dáša Bláhová vystoupí z řad mnohých jednonocovek se střízlivým a zralým přístupem ke vztahům a životu jako takovému. Přitom by mohla být ještě pořádným mladičkým trdlem. Zajímavá paralela a zajímavé intimní scény. Ten film se opravdu povedl. Hra o jablko je pro mě symbolem zakázaného ovoce, co buď chutná sladce nebo tuze trpce. Nikdy nevíš, jak zachutná první kousnoutí. O tom život je. ()
Filmy Věry Chytilové jsou divné. A Hra o jablko je snad ten nejdivnější. V každém svém filmu se snaží paní Chytilová sdělit nějaké hlubokomyslné poslání, které absolutně nechápu - a navíc si (možná naivně) myslím, že ho nechápe vůbec nikdo, ale protože se to všichni bojí přiznat, dají tomu radši vysoká hodnocení a skvělé recenze. Jediné, co se nemůže režisérce Chytilové upřít, je to, že téměř v každém svém filmu ukážě nějakou nahotinku (ale poslední dobou si začínám myslet, že je tam dává jen pro své potěšení, aby se měla na place na co koukat - filmy by se obešly i bez nich). Díky těm nahotinkám dávám ale Hře o jablko dvě hvězdy, jinak by to dopadlo ještě hůř. ()
Reklama