Režie:
Věra ChytilováKamera:
Jan MalířHudba:
Jiří BulisHrají:
Bolek Polívka, Chantal Poullain, Jiří Kodet, Vlastimil Brodský, Jiří Pecha, Vladimír Leraus, Marie Rosůlková, Gustav Nezval, Jiřina Steimarová (více)Obsahy(1)
Hradní kastelán se ve svých divokých snech proměňuje v opovrhovaného, ponižovaného šaška, jehož deptá panovačná královna. Režisérka Věra Chytilová si tu pohrává s téměř dokumentárním vylíčením "reality" a divadelně stylizovanými vizemi, v nichž vládne červená barva. Námět poskytla stejnojmenná divadelní hra Bolka Polívky, jejíž podobu však režisérka často přesahuje, zvláště pak k satirickému vyhrocení, v němž nahlíží naši nedávnou minulost, ztrapnělé poklonkování před mocnými a bohatými tohoto světa. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (104)
...je to už dlouho, co si mně osud vybral, abych dělal šaška na tomhle dvoře... Bolek Polívka a Chantal Poullain zde vizuálně dramatizují divadelní hru Šašek a Královna. Myslím si však, že Bolek ( Šašek ) zde má více tvůrčího prostoru a Chantal ( Královna ) se jen " veze " ...hrrrrej!!!! Miluji citáty, ale citovat z tohoto snímku, třeba jen Bolka Polívku by zabralo spoustu prostoru a tak se budu krotit. CITÁT : Ferry, do hospody !! Ožralej hajnej je taky borec : a to slunce, pere a pere a všichni se perou... Zajímavě vypadá i to prolínání minulosti ze současností podpořené krásnými dialogy a dramatickou hudbou. Jeden dialog musím zmínit. A to konkrétně ten, kdy na scénu přichází paní Maňasová. KRÁLOVNA ( Chantal ) - zabít !! JÁRIN - No to snad ne, to je paní Maňasová. Dobrý den, to nebylo na vás, to bylo na střevlíka. MAŇASOVÁ - On vás Járin ochrání, to von umí, on je šikovnej, jó to jó. JÁRIN ( Šašek alias Bolek ) - Ona vám nerozumí, paní Maňasová, ona je Francouzka. MAŇASOVÁ - To sis vybral pěknou fiflenu, Járine. Ta tě přivede do hrobu. Přebíral, přebíral až sis vybral. KRÁLOVNA - Formy ( mravenec ) Mám rád humor Bolka Polívky a viděl jsem i divadelní představení. Nedá se to srovnávat, ale oba počiny jsou podařený. Hudbu k filmu dělal Jiří Bulis. CITÁT : Tis unaven, tis unaven !!!! ()
S Věrou Chytilovou jsem nějakou chvíli měla trochu problém, její filmy nejsou pro každého, člověk se v nich musí najít, musí jim přijít na chuť. Jednou padla moje volba právě na Šaška a královnu a musím říct - nelituji. Nejvíce se mi líbil Bolek Polívka, jeho některé kreace byly až artistické, předvedl svoje herecké umění, předvedl i svoje šaškovství, a přesto to byla úplně jiná role a herecké poloha. S Chantal se dobře doplňovali, Chytilová dodala osobitý styl, záplavu červené barvy, satiru, komiku (ale ne tu, kdy se za břicho popadáte). Šašek a královna se mi jako film líbil. ()
Famózní divadelní představení, díky němuž je dnes Polívka tam kde je (kdepak vlastně je?), převedené na filmové plátno. Úkol to přetěžký, ale v podstatě zvládnutý dobře. Řada vtipů už přeznamenává Dědictví, ale tady je ještě navíc mystika snu a reality splývající do nejistoty obecního blázna na hradě Švihov, stojícího náhle tváří v tvář své milované královně (Matičce). ()
Film je zajímavý kontrastem i prolínáním bizarní snové a přízemní reality. Ta přízemní připomíná něco mezi Hrabalem a Kurvahoši Dědictvím (venkovští burani, bohatý Němec). Je tam hodně ironických narážek na korumpující a demoralizující moc a peníze, což bylo aktuální koncem 80. let v rozkládajícím se komunistickém režimu, ale celkem dobře to sedí i na dnešní dobu. Každý jsme potencionální šašek. Teatrální vizuální atmosféra snových scén generuje téměř halucinogenní, přízračné a fascinující prožitky. Chantal je ale v roli dominantní královny na můj vkus až křečovitě patetická. Nemusela by neustále psychopaticky řvát, ďábelsky se chechtat a koulet očima. Je rozmarná, nevyzpytatelná, nebezpečná a Polívka z ní má strach a zároveň po ní touží. Film tedy bude asi hodně oblíbený mezi dominami a submisivními muži. ()
Upraveno v lednu 2024. Šašek a královna je jízlivější hříčkou o moci a vztazích (nejen partnerských, rovněž těch společenských, komunitních). Chytilová využila ideové spřízněnosti Polívkovy divadelní inscenace, rozšířila ji a zaktualizovala ke zdůraznění dobového společensko-politického podtextu. Sadomasochismus (nebo alespoň vzájemně provázaný poměr dominance a submisivity) v různých stupních jako základ intimního, společenského i mocenského uspořádání lidského bytí. Struktura moci je podmíněna poslušností, která čas od času musí být vynucována či dokazována. Samotný vrchol moci je izolován od bezprostředního kontaktu, důsledkem je proto nejistota, krutost, nitro a intimita zdeformované a při nenadálém odhalení vlastní slabosti pomstychtivé. Vším tím proplouvá pojem svobody. Žádanou svobodou je získání suverenity a nezávislosti, tou skutečnou je však jen ta niterná, která si i přes nepříznivé vnější okolnosti dokáže zachovat své svobodné přesvědčení i ideje a zbaví se strachu ze všudypřítomné a všeobklopující nejistoty. Průvodcem do škádlení pantomimy a mocenských hrátek o vlastní svobodu je Jaryn Slach (příhodný klaun Bolek Polívka), dobromyslný kastelán a na rozmaru moci závislý středověký šašek. Svoboda osobní je nedostižnou iluzí, svoboda niterná je jedinou skutečností. Podmínkou a zároveň základním omezením svobodného bytí je zde královna alias Regina alias Jeanette (pozoruhodná Chantal Poullain), neboť život ve slonovinové věži znamená absenci opravdových citů, nenaplněnost a kruté trestání neposlušnosti. Z dalších rolí: rozmarem trpící i rozmary zapříčiňující König alias středověký král alias Kaiser (Jiří Kodet), Slachův upřímný kamarád František Václav (Vlastimil Brodský), či místní vesnický předseda Berka (Miroslav Maruška). Šašek a královna probíhá přes tři úrovně, spojuje realitu se sny a představami, tak jako struktury moci prolíná celým uspořádáním lidského bytí. Svoboda je ústřední ideou, z ní vyvěrá ta svoboda pro tvůrce nejvlastnější, svoboda umělecká, jež dovoluje svobodné vyjádření se ke všemu současnému, probíhajícímu, uspořádávajícímu. Někde tam jsou taktéž podoby toho, čemu říkáme láska. Pozoruhodně sestavený prožitek! ()
Galerie (12)
Zajímavosti (4)
- Boleslav Polívka (šašek) a Chantal Poullain (kráľovná) boli v dobe natáčania manželia. (Raccoon.city)
- Film se natáčel především na hradě Švihov, dále také v obci Líšná na Rokycansku nebo hradě Zvíkov. (skudiblik)
- Největší ocenění filmu, kterému se Bolku Polívkovi dle jeho slov dostalo, je historka, kterou zažil v hospodě. Číšnice mu říká: „Viděla jsem váš film, ale má to jednou chybu, není to pro blbé.“ (sator)
Reklama