Režie:
Věra ChytilováKamera:
Jaroslav KučeraHrají:
Ivana Karbanová, Jitka Cerhová, Marie Češková, Jiřina Myšková, Julius Albert, Oldřich Hora, Jan Klusák, Josef Koníček, Jaromír Vomáčka, Václav Chochola (více)Obsahy(1)
Kudy chodí, tudy provokují. Slavný film režisérky Věry Chytilové o dvou Mariích a o bludném kruhu pseudohodnot a pseudovztahů.
Dvě mladé ženy, Marie I a Marie II, se rozhodnou být zkažené, protože svět kolem nich je také takový. A tak začnou hledat jakoukoliv legraci. Spolu zamotají hlavu několika postarším pánům, které pak nechají zaplatit velkou útratu a nakonec je posadí do vlaku. Okradou toaletářku, zahrávají si se zamilovaným mladíkem… Ale to všechno jim nestačí, protože chtějí být ještě zkaženější. A také si uvědomují, že si jich lidé okolo nevšímají. Jednoho dne se dostanou do luxusního hotelu, kde je v sále připravena opulentní hostina. To je teprve ta pravá příležitost se vyřádit…
Provokativní moralistní groteska Sedmikrásky byla druhým celovečerním filmem Věry Chytilové (po realistickém dvojportrétu O něčem jiném). Film překvapil publikum, kritiku i oficiální kruhy svou silnou stylizací, která ho odlišovala od všech filmů tehdejší produkce. S podobně radikálním pojetím filmové estetiky přišla autorka i ve svém následujícím dile Ovoce stromů rajských jíme (1969). Pak následoval distanc až do roku 1976, kdy se autorce podařilo natočit hořkou komedii Hra o jablko.
(oficiální text distributora)
Recenze (316)
"..tomuhle říkám dortíček, néé tamty tvoje srágory"..........."vadííí..?"................"nevadíí" ..:)) ..chvílemi nudné, chvílemi zábavné a vtipné... ()
Jak se v komentářích objevuje, tohle není film pro normálního diváka a já bych řekla, že jsem v celku normální. Zaujme to jenom lidi, kteří se filmem zabývají na profesionální úrovni. Je zajímavé, kolik je na csfd profesionálů... nebo pokrytců ()
Budeme zkažené. Jedno z nejlepších filmových rozhodnutí. Hudba. Střih. Vizuální zpracování. Věra Chytilová byla mimozemšťan, ale v tom nejkladnějším smyslu slova. ()
Možná to rudochy sralo, což je fajn, a možná se to tehdy lidem líbilo, což je taky fajn. Ale pokud se chci podívat na něco psychedelického, nekonsistentního a na něco, čemu nebudu rozumět, tak to buď posunu o kousek výše a podívám se na Andaluského Psa anebo to posunu o kousek níže a podívám se na Mechanický Pomeranč. Každopádně, v tomto jsem krásu jaksi neobjevil. ()
Vida vida.. Konečně tady ženy dostaly příležitost se herecky projevit což je ve většině případů umění neboť většina žen ve filmu slouží jako ozdoba která si pak najde švarného hocha a toť vše. Takhle mají vypadat správně zkažené dívky, kterým spravedlivě na konci hrozí utonutí. A ke konci filmu jsem se nemohla přestat smát tomu jak by to vypadalo kdyby se polepšily. A ty animace které doprovázely film byly tenkrát na 60. léta umění. Ale tento film není pro každého. Avšak pro ty co ujíždějí na psycho filmech mohu vřele doporučit. :-) ()
Viděno dvakrát. S čistou hlavou v rozpacích z nepochopení z tohoto velice originálního díla, že nedokážu dospět k pochopení a osvícení, podruhé pod vlivem úchvatný zážitek. ()
Sedmikrásky režisérky Věry Chytilovej z roku 1966 patria k výraznejším filmom československej novej vlny. Napriek tomu nemožno o snímke o dvoch skazených Mariích (Ivana Karbanová a Jitka Cerhová) hovoriť, že by bola dobrá. Minimálne teda čo sa príbehovej stránky týka. Ale tú, koniec koncov ako všetko ostatné v tomto diele, nemožno brať tak úplne vážne. Režisérka Chytilová totiž tento film do veľkej miery poňala ako experimentálny, čo sa odzrkadľuje aj na jeho vizuálnej stránke. A tá je, naopak, zaujímavá a veľmi dobre zvládnutá. Striedanie rôznorodých záberov, dynamický strih aj kombinácia čiernobielej a farebnej, respektíve kolorovanej kamery vytvára z vizuálneho hľadiska pútavý počin. Bohužiaľ, ako pútavý či zaujímavý ale nemožno označiť film ako celok. Zatiaľ čo pri vizuáli experimentálny prístup funguje, ako sme už uviedli, v príbehovej rovine tomu tak nie je. Takmer až surrealisticky pôsobiaci príbeh o Marii a Marii, zložený z mnohých bizarných epizód, totiž jednoducho osloviť nedokáže. Navyše, počúvať "kňučanie" Karbanovej a Cerhovej v hlavných úlohách je miestami ako za trest. Aspoň že na Cerhovú sa aspoň dobre pozerá. Sedmikrásky patria k výrazným, ale obsahovo (minimálne teda v príbehovej rovine) slabým filmom z obdobia československej novej vlny. Príbehovo sa dielo prakticky ničomu nevenuje, pričom akási kritika "skazeného sveta" a spoločnosti ako argument, bohužiaľ, neobstojí. Z vizuálneho hľadiska je to už o niečom inom, ale je otázne, či pre niekoľko dobre pôsobiacich záberov stojí za to sledovať celý film. A to napriek tomu, že jeho minutáž je pomerne krátka. ()
Praštěný holky! Kde jste se vzali? :-D ()
Technika za desať, umelecký dojem... nula. Pri sledovaní filmu sa nedá striasť pocitu, že tvorcovia počas nakrúcania nemali ani tušenia, čo tým chcú povedať a ako "to" celé ukončiť. Výsledok? Banálne posolstvo o tom, ako mladí ľudia hľadajú svoju identitu, "zapichnuté" dokonale príšerným politickým klišé, ktoré by uspelo snáď aj na festivale politickej piesne v Martine. ()
Naprosto chápu, že tento film za soudruhů zakázali. Bůh ví, co tím paní Chytilová chtěla říct, ale pro všechny případy... A to zdejší vysoké hodnocení? Většina místních intelektuálů pravděpodobně nehodlá uvěřit tomu, žy by to mohlo být skutečně až tak blbé, jak to vypadá. Já jsem o tom přesvědčen ()
Silně stylizovaná záležitost, která se zuby nehty snaží o to být něčím, čím ve skutečnosti není, a to uměleckým filmem. Téměř všechny použité prvky jsou naprosto samoúčelné a nemají k tématu, ději nebo atmosféře jakýkoliv vztah. Chytilová se zřejmě řídí heslem svých hrdinek: Nic nevadí, hlavně když je legrace. ()
Videla som už nejaké tie experimenty, preto som po úvodných minútach neočakávala, že idem pozerať niečo, čo sa bude vyvíjať ako príbeh. Užila som si tú nedejovosť. Veľmi sa mi páčila hudba, herecké výkony a hranie sa so strihom a výtvarnou stránkou filmu. Bolo vidno, že v tom má prsty nejaký výtvarník. Strihanie kolážií, písanie po stenách, módna prehliadka v záclone a vôbec oblečenie a kulisy boli toho dôkazom. Film obsahuje množstvo nápadov, ktoré sa využívajú napr. aj v divadle. Šepkanie textu, scénická hudba, zdanlivo nezmyselné dialógy. To všetko ma zaujalo a aj keď som nerozlúštila všetky symboly, to množstvo nápadov a hravosť, ktorá srší z tohto snímku, pôsobili na mňa úsmevne a ľahko. Naproti všetkým "ťažkým" psychologickým filmom, ktorých je asi viac. Je to experiment, odvážny, úsmevný, trochu groteskný, farebný aj čiernobiely, zelený aj dúhový. Venovaný všetkým, ktorí sa rozčuľujú pouze nad pošlapaným salátem. ()
Expozivní anarchistická jízda. Je třeba dodávat něco více? ()
Umělecky cenné, vizuálně velice zajímavé a humor zpočátku funguje, ale jinak pří sledování celého filmu mi jednotlivé pasáže přišli že nedávají smysl a jsou určeny jen jako pastva pro oči náročným divákům. Ke konci už jen pochopím, že snímek měl hlavu a patu, ale tak geniální, aby si film zasloužil být tak natahován, myslím že ta pointa opravdu není. Navíc dialogy obou dívek s otravnými hlasy, mi připadali jako když by meloun s okurkou debatovali o tom kdo je hranatější. Možná jako dvacetiminutový kraťas a méně iritující duo by vše fungovalo aspoň na ty čtyři hvězdy, nicméně i přes vše co se mi nelíbilo, chápu jeho uznávanost nejen na poli československé kinematografie. "Sedmikrásky" nejsou složité, spíš jde o to jestli vám sedne ten styl vyobrazující podvědomí člověka. 6/10. ()
Neuvěřitelné. Anarchistická Chytilová jak ji neznáme. Spousta lidí ji zná jen prostřednictvím Dědictvím a jemu podobných filmů. Tohle je ale ta pravá Chytilová. Film o dvou prašťenych (jestli ste neviděli tento film tak nevite co je pravej význam slova praštěná) dívkách, které se rozhodnou že budou zkažené. Vše taky do posledního puntíku plní a servírují jednu vtipnou scénu za druhou. Vše prolínají svými naprosto skvělými skoro dadaistickými rozhovory. " Heleee proč se říká Miluji Tě?Proč se neříká třeba VEJCE ?" Celý film nám Chytilová předkládá v naprosto revolučním (ve své době) pojetím a zpracováním plným nejrůznějších filtrů, střihů a jakoby švankmajerovských animací ( i když první film udělal Švankmajer teprve 2 roky před tímto filmem). Když to tak zhrnu tak můžu říct jen tohle: TOHLE JSTE OPRAVDU JEŠTĚ NEVIDĚLI!!!! ()
sedmikrásné, rádi šlapem do salátu ()
Sice originální revoluční počin, ale mě to prostě většinu času nudilo a za uši mě tahaly divně a nevěrohodně namluvené dialogy, ačkoliv možná byl účel, aby zněly takhle... Zkrátka zajímavý umělecký film s originálními nápady, ale se mnou nerezonoval. ()
Kult ()
Asi nejlepší film paní režisérky. Báječné pokoukání, neotřelé. Dialogy ve třech patrech. Žeby umění?! :) ()
Reklama