Režie:
Pekka ParikkaKamera:
Kari SohlbergHudba:
Juha TikkaHrají:
Taneli Mäkelä, Vesa Vierikko, Timo Torikka, Heikki Paavilainen, Antti Raivio, Esko Kovero, Markku Huhtamo, Martti Suosalo, Matti Onnismaa, Konsta Mäkelä (více)Obsahy(1)
V řijnu roku 1939 začalo Rusko požadovat po Finsku značnou část jeho území. Finsko však jako vojensky neutrální stát odmítalo ruské požadavky. Proto 30. listopadu Rusko vtrhlo do Finska, které však bylo na vojenský vpád dobře připraveno. Začala "Zimní válka", která skončila 12. března 1940. Do této války odjíždějí i bratři Hakalové, Martti a Paavo. Byli povoláni, aby bránili svou zem. Mladší Paavo to bere jako čest, ale starší Martti vidí, že i ten nejzkušenější voják může padnout. (Isherwood)
(více)Recenze (82)
TO NÁM CHCÚ ZABIŤ VŠETKÝCH NAŠICH KAMARÁTOV ? Panečku, kto chcete vidieť dobrý vojnový film, tak si pozrite toto. Nie je to žiadny bombastický patetický Bondarčuk, ani Bulajič (Neretva), ale prostí jednoduchí, a tak neuveriteľne chlapskí a krásne zahraní Fíni. Od hrdinstva po beznádej, ..od odvahy až po totálnu skepsu, o priateľstve a studených fínskych žartoch. ()
Zrucne natoceny vypravny velkofilm o valce, ktera je odjakziva ve stinu te svetove. Tomu filmu jde vytknout jen malo, na druhou stranu, pokud nejste fanouskem valecnych filmu, pochybuji, ze si ho nekdo pusti podruhe... ()
Velmi slušný válečák z Finska a hodně drsný. Vyčítám mu pouze délku. O bratrech Hakalových to vůbec není, je tam o nich zmínka. Je to o zimní válce, v které neuvidíte jediné finské letadlo a jediný finský tank. Pouze jediné finské dělo. Uvidíte pouze zoufalé bránící se finy a spoustu malčiků, kteří se na ně valí jako lavina. Kde vzal tento malý národ tak obrovskou odvahu bránit se Stalinovi je záhadou. Finsko je prakticky jediná země na světě, která musí být vděčná za 2. světovou. Jinak by totiž tato země nebyla. ()
Jeden z nejlepších válečných filmů jaký jsem viděl. O čemž svědčí i to, že jsem na odpoledne hledal nějaký 90 minutový snímek a vybral jsem si tento. Jenže jsem se chytil do pasti 2CD verze, když bylo posledních 20 minut nějakých dlouhých, neodolal jsem a zkontroloval kolik mi chybí do konce, chyběla asi hodina, v tu chvíli jsem zjistil, že mám 2CD verzi a musel jsem promítání přerušit abych nepřišel pozdě do práce. Začátek sice pomalejší, ale pak se to rozjelo a drželo tempo. Jak už to u severské kinematografie bývá, měl jsem ze začátku problém s postavama, ale později jsem se v nich s přehledem orientoval. Těším se až si pustím další finské snímky o Zimní válce. Framom främsta linjen a Tali-Ihantala 1944. PS Nechápu jak mohl Sovětský svaz podobným stylem boje (styl krleš a běžíme na ně a ani krok zpět) dojít až do Berlína. ()
Skvělý film, když se nebojuje, ale bojové scény vypadají jako z pravěku, možná spíš by se hodilo přirovnání ke hře na honěnou- máš babu rusáku! haha! teď máš babu ty fine! opravdu hrůza... ()
Příznivci "díla" prominou, po dlouhé době mě něco přinutilo komentovat. 83% nabádá k respektu a komentáře nadšených uživatelů, které srovnávají s Bratrstvem neohrožených (??!). Výsledek - bez první úvodní hodiny celé 2 hodiny 15 minut bojů na jedné louce, schovávání se před ruským dělostřelectvem, které má celou louku jako na dlani, a před letadlama. Zezačátku přinášel zprávy o celkové situaci ve válce veterán z občanské války Ylli, ale jakmile dostal v první minutě války zásah do hlavy, bylo po zpravodajství. Ani slovo o perfektní poziční válce, kterou Finové vedli, o přepadové strategii malých komand, o rychlých přesunech v závějích sněhu, které dělaly Sovětům obrovské problémy (mimochodem, tady jsem měl pocit, že se to celé natočilo v říjnu a sníh dovezli z hor, dyť ho tam bylo pár?). Prostě - velký nevyužitý potenciál, ko konci už jsme přetáčel na rychlost 2x, to se nedalo vydržet! Kdyby to bylo tak dobré, jak to bylo děsně zbytečně dlouhé... ()
Pokud chtěl režisér představit divákům totální únavu finských vojáků během Zimní války, docela se mu to díky těm třem hodinám povedlo :) Ale vážně - asi málokdo dokáže zachytit beznaděj a depresi tak dokonale jako seveřani. Sledujete, jak vám umírají kamarádi, jeden po druhém, a nemůžete s tím dělat nic jiného, než sami zkoušet přežít. 65 % ()
Fínsky vojnový klenot rozprávajúci príbeh hŕstky mužov, ktorí v takzvanej Zimnej vojne s minimom výzbroje a často v civilnom oblečení bránili svoju vlasť proti sovietským votrelcom. A ubránili sa. Oproti americkým vojnovým filmom je tento priamočiary a hustí do diváka jednu naturalistickú scénu za druhou. Až je to občas nepríjemné. Dodnes mám v pamäti brutálnu scénu, kedy fínski vojaci bojujú na nože proti nepriateľom v zákope či scéna, kedy jednoho vojaka roztrhá delostrelecký granát. Ale čo je hlavné, chýba tu akýkoľvek pátos či trapácke patriotické preslovy. Tu totiž na diváka čaká len a len tvrdá realita. Za celý film sa síce objavia aj nejaké hluché miesta, ale aj tak vás film spoľahlivo udrží v napätí až do konca. ()
Píše se bouřlivý podzim roku 1939 a nad Finskem se stahují temná válečná mračna, mobilizační rozkaz povolává do zbraně na obranu vlasti v úzkých i různorodou skupinu záložníků. První třetina filmu dalo by se říct široce pojatý úvod, nám dává možnost seznámit se s jednotlivými postavami. Vyprávění má poklidné tempo, ale přesto je cítit blížící se nebezpečí. Během přesunu vojáků na ohroženou hranici máme možnost sledovat, jak se v ne až tak přetechnizované době šířily zprávy. Všudypřítomná šeptanda a kusé informace z radia nám dávají možnost si udělat obrázek, jak se malý finský národ postavil sovětskému diplomatickému nátlaku. Dělostřelecký přepad pozice našich záložníků je jasným předělem a od té chvíle může sledovat výpravné válečné drama. Bojové scény jsou propracované a autenticitu zvyšuje použití dobové ruské tankové techniky. Jednotlivé bitevní výjevy jsou líčeny bez přehnaného patosu. Bojiště je místem nepředstavitelného chaosu, všudypřítomné špíny, a když přijde na boj muže proti muži v zákopech tak je neuvěřitelně brutální. Střet s protivníkem, který je v mnohonásobné početní přesile, si vybírá svou krutou daň. Zraněných a mrtvých kamarádů je čím dál víc. Únava, opotřebení a stres zanechává hluboké jizvy na duších vojáků. Režisér Pekka Parikka představuje pohnutou historii Finska v čase, kdy v heroickém boji vzdorovalo rudé bolševické přesile bez jakýchkoli příkras a kudrlinek, skrze pohled prostého vojína otce od rodiny Marttiho Hakalu (Taneli Mäkelä). Musím přiznat, že mě velmi mile překvapilo nadstandardní řemeslné zpracování, které se nemusí stydět za svou podobu ani po čtvrt století od premiéry. Tohle není žádná švejkovina a tenhle pozoruhodný film se Vám dostane pod kůži jako severský mráz. ()
Určite nie najlepší a ani najnákladnejší fínsky vojnový film "všech dob". U mňa ľahký priemer s celkom dobrou hudbou, no okrem jedného vojaka rozsekaného na kusy som tu nič dychberúce nevidel. ()
Vynikající film. Poslední hodinu už jsem byla přímo tam.... Ještě teď jsem z toho trochu v šoku. Takhle dokonale mě už dlouho žádný výlečný film nevtáhl a vlastně nevím, jestli jsem za to ráda.... bylo to fakt hrozný. Film byl dobře vystavěnej, přestože neměl žádný hlavní nosný příběh, tak se nesl nějak sám svojí nepřikrášlenou autentickou výpovědí. Nebudu hodnotit herecké výkony, tam všechno v pořádku, ale tentokrát vyzdvihnu naprosto dokonalý zvuk. Zvuky byly to, co mě dostalo do filmu, na ten zasněženej kraj lesa, do těch zákopů. Všechny ty druhy zbraní měly každá vlastní zvuk a ty zvuky byly tak nějak zvláštně přítomný, že to bylo jako bych tam osobně byla. Skvělý efekty, krásně malebně vyvedený výbuchy a hodně naturalistický mrtví a zranění. Další vyjímečnej jev, kterej se ve filmech běžně nevyskytuje a dodal obrazu války fakt ultimátní autenticitu, byly ty stromy....Jak ráda bych se dočetla na konci titulků, že všechno byly triky a skutečným stromům nebylo ublíženo, ale nedočetla jsem se to....Uf dlouhá, předlouhá cesta to byla.....jsem unavená, polomrtvá, ale šťastná, že ...že...že se to těm klukům Finskejm tehdá povedlo! ()
Uživatel Prankster mi mluví z duše: atmosféra, forma, děj - vše bylo mdlé jako školní omáčka. Rýpat se v ní tři hodiny byla pro mě opravdu těžká dřina... Postavy se mi na plátně pletly také... Někdo tady napsal, že komu se líbilo Bratrstvo neohrožených tak bude opěvovat i Talvisotu. To opravdu neplatí... S Bratrstvem neohrožených, Trestným praporem a jinými válečnými klenoty není možné tento film vůbec srovnávat. Statečnost Finů v zimní válce by si rozhodně zasloužila kratší a dynamičtější filmové zpracování s ucelenou myšlenkou. Zajímavou vedlejší dějovou linií by mohl být sám o sobě Simo Häyhä, o kterém není ve filmu ani zmínka. ()
Skvělý film vyobrazující zoufalou situaci finské armády během Zimní války z let 1939-1940. ()
Ten konec byl sice trošku slabší.. "V 11:00 vyhlásili mír"... Ale rozhodně to nemohlo pokazit zbytek filmu, a i kdybych už něco chtěl odečíst právě za toto, má sympatie k Finsku, Finštině a hlavně k Zimní válce to zase vrátí na 5*. ()
Neokázalý, civilní film o vstupu Finska do druhé světové války doopravdy zaujme zřejmě jen úzkou skupinu lidí soustředící se na válečná období a historii obecně. Většinovému divákovi se bude zdát bezpochyby dlouhý a často nudný (189 minutová verze). Parikka natočil film o období, kdy Finové proti své vůli vstoupily do druhé světové války. Vstoupili tam ovšem bez zbytečných diskusí, v jejich čele nestál Beneš, ale válečný hrdina z první světové války Mannerheim, který bral obranu vlasti při napadení jako samozřejmost, a to i v situaci, kdy počty vojáků v boji byly neporovnatelné. Ve filmu nejsou k vidění patetické scény, hrdinné, dobře vypadající vojenské akce, vidíme "jen" normální finské chlapy, umírající při potyčkách v zákopech na rusko-finské hranici. Scény jsou syrové (boje na bodáky), atmosféra tíživá. Churchill ve svých pamětech popisuje Zimní válku takto: "Byla velká zima. Finové byli velmi dobře vybaveni lyžemi a teplými oděvy, které Rusům zcela chyběli. Rusové marně spoléhali na převahu v počtu a těžších zbraních...Severně od Ladožského jezera potkal útok proti Mannerhemově linii na Karelské šíji stejný osud jako operace na severu. Počátkem prosince byl proti linii samé zahájen útok vedený téměř dvanácti divizemi. Ruské dělostřelecké ostřelování nebylo dostatečné, tanky byly většinou lehké a řada po sobě následujícíh frontálních útoků byla odražena s těžkými ztrátami a bez jakýchkoliv zisků.." Finové se ovšem bránili bez jakékoliv pomoci zvenčí (Švédové s dobrou armádou zvolili neutralitu a Británie s Francii tak dlouho diskutovaly o možnosti dodávat vojesnký mmateriál přes Norsko a Švédsko, až bylo na cokoliv pozdě) a drtivé přesile nemohly dlouho vzdorovat. Přesto způsobily Rusům ohromné ztráty (126 tisíc mrtvých a přes 250 tisíc raněných Rusů vs 22 tisíc mrtvých a 43 tisíc raněných Finů), obrana země jim navíc do velké míry pomohla uchovat si nezávislost i po roce 1948, kdy se Stalin se obával iniciovat převrat v zemi, kde má každý doma zbran a nebojí se jí použít. I tak ale Finové nepatří k vítězným stranám. Jejich pozdější spolupráce s Němci ve snaze zbavit se Rusů je stála desetinu území na severum země a přístup k Severnímu ledovému oceánu. ()
Finsko pro mě vždy byla vzdálená a nezajímavá severská země, se kterou jsem nechtěl mít nic společeného. Ted, když se mi do ruky dostala zimní válka, založená na skutečné události a během tří hodin vypilovaná takřka do detailu, můžu s klidem otočit list a pustit se do další kapitoly finské filmografie. Nezáživnost tu pro vojenské nadšence nehrozí a střeliva kolem lítá taky dost, tudíž mě nezbývá, než jim poslat dávku zpět. Moc dobrá rána!!!! ()
Velmi ma tento film od Finov prekvapil a necakal som, ze to bude na takej dobrej urovni, co sa tyka deja, hercov a akcii. Film je extremne dlhy a musim povedat, ze ma fakt uputal, hlavne ta cast filmu, kde sa ukrutne a tvrdo bojovalo v tych zakopoch, kde neustale utocili ruski bolsevici. Boje boli nerozhodne, pretoze raz vyhrali Rusi a opatovne stratenu poziciu za okamih znova ziskali Fini. Film disponuje dobrymi kamerovymi zabermi, takze neni nudza o dobre zobrazenie vybuchov a o tankoch ani nehovorim. Vsetkemu najviac dominuje krasna finska priroda, ktoru po case znicili bomby od ruskej delostrelby. Tento neznamy film sa fakt Finom vydaril a preto mu udelujem najvyssie ocenenie. ()
Na "malou" evropskou produkci je to výtečně natočený válečný velkofilm. Nepřichází sice s ničím formálně neobvyklým, ale už samotný fakt, že se tahle opomíjená kapitola 2.světové války dočkala důstojného a důvěryhodného filmového zpracování, mě těší. Nijak se netajím obdivem k tomu, jak tenkrát Finové dokázali mnohonásobně početnějším Rusům tak dlouho a tak úspěšně odolávat. Aspoň část z toho, jakou strašnou cenu za to platili, dokáže snímek Talvisota zprostředkovat. Nemá bůhvíjak vypiplanou dramatickou strukturu, v podstatě jsme po delším prologu svědky jen dalších a dalších zoufalých bojových střetů, zimy, strádání a mrtvých, takže to někomu může připadat zdlouhavé. Pro ty kluky v zákopech to ale bylo jistojistě mnohem delší. Kdyby někoho tahle tématika zaujala natolik, že by se chtěl dozvědět i víc, doporučuju výbornou knihu Karla Richtera Hranice placená krví. ()
- Armáda se o nás stará dobře, autobusové výlety a tak. - Doufám, že jízdné nejsou naše životy. - To je zlevněný tarif. ()
Mohu za sebe říct, že sdílím stejný názor jako Thomassi :) ()
Reklama