Režie:
Věra ChytilováKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Michael KocábHrají:
Miroslav Macháček, Tomáš Palatý, Nina Divíšková, Jan Kačer, Jiří Krampol, Jan Bidlas, Roman Fišer, František Staněk, Rita DudusováObsahy(1)
Do Vlčí boudy, staré horské chaty se symbolickým názvem, umístila režisérka a spoluautorka scénáře Věra Chytilová děj filmu, který natočila v roce 1986 na námět Daniely Fischerové. Jedenáct mladých, pečlivě vybraných účastníků lyžařského kursu prožívá pod taktovkou vedoucího a dvou instruktorů nejdramatičtější chvíle svého života. Skupina dospívajících, v níž je jeden od druhého záměrně vzdalován, je v atmosféře narůstajícího napětí a podezírání dováděna až do situace, v níž se bude muset rozhodnout, zda pro osobní záchranu obětuje jednoho ze svého středu. V tu chvíli bude záležet už jen na nich, jak „úspěšný“ bude experiment, který se začal odvíjet ve chvíli, kdy je rodiče svěřili do péče vedoucích – tří podivných bytostí… Stejně jako v předešlých filmech, i ve Vlčí boudě rozvíjí režisérka aktivní dialog s divákem. Metodou analytického pohledu jim představuje varovný obraz nebezpečných úskalí, jež člověku hrozí, zpronevěří-li se principům lidského soužití. Jaký význam přikládá Věra Chytilová spolupráci s diváky, je zřejmé z jednoho z jejích rozhovorů: „Já preferuji takového diváka, který je otevřený, vstřícný, pozorný, lačný. Není to jen ten, kdo pouze přihlíží, ale kdo spoluvytváří, koexistuje. Takový divák jsem i já, pro něho dělám filmy. V to věřím.“ Nejvýraznější postavou záhadného příběhu je neproniknutelný vedoucí kurzu zvaný Táta, kterého znamenitě zahrál Miroslav Macháček. Tato role odhalila zajímavé, dosud nevyzkoušené možnosti hercova naturelu. K působivosti filmu přispěla i sugestivní kamera Jaromíra Šofra a hudba Michaela Kocába. (Česká televize)
(více)Recenze (345)
Na rok 1985 film s docela mrazivou atmosférou, o uzavřené skupince studentů a 3 nesympatických mimozemských vedoucích. ()
Je vás tady jedenáct, má vás být deset. Kdo je tu ten přebytečný?! Chytilová je blázen. ()
Mám ráda Věru Chytilovou jako osobnost, na její filmy se ráda kouknu, ovšem žijou svým vlastním životem. Vidět to před 15 lety, určitě se třesu strachy. ()
Na české poměry dosti slušný hororový příběh, tedy hlavně po stránce atmosféry, budované taky za pomoci dobré hudby Michala Kocába. Některé herecké výkony byly dost rušivé, ale jako celek to rozhodně fungovalo. ()
Podľa mňa najlepší film aký nám režisérka Chytilová kedy ponúkla. Necháva to človeka v napätí až do konca a má to v sebe veľkú nadčasovosť. Každý z dnešných stredoškolákov by si to mal pozrieť. Záverečná scéna úteku je úchvatná. ()
Zvláštní pokus napěchovaný symbolikou a ponurou psychologií. Celé to strašně sráží herecké výkony (kromě Macháčka). Banda mladých blbečků jen přehrávala nebo nehrála vůbec, přitom tam byl obrovský prostor pro vykreslení jednotlivých postav. Škoda, mohlo to být jedinečné, takhle je to ČSSR rarita na jedno podívání. 60%. ()
Takéto blízke stretnutie snežného druhu v podobe teenage hororu ma veľmi neuchvátilo. Strach naháňa skôr hudba a zvuky ako zábery na sneh, vlčie hlavy alebo neurčité milovanie v snehu. Chaotické scény, keď sa herci pohybujú a kričia dosť náhodne vystrieda fazuľová vojna a potom nasleduje opakované moralizovanie o charaktere ľudí podľa vzoru tejto malej skupinky mladých lyžiarov. K zaujímavému koncu chýbalo už len dokonať záverečný striptíz. –––– Jeden za všechny. Všichni za jednoho. ()
Podle mého názoru jeden z nejlepší, ne-li vůbec nejlepší film Chytilový. Takovýhle filmů moc česká kinematografie nemá, zato tenhle tu pomyslnou díru zaplňuje. Úžasně děsivý a napínavý příběh až do samotného konce... ()
Paní Chytilová je v určitých aspektech filmaření nepochybně velice špatná režisérka. V jejích filmech skutečně závisí na hercích a dialozích, než-li na ní samotné, zdali budou sledovatelné, a to je každopádně špatně, neboť taková koncepce činí z režiséra nájemného políra na stavbě a ne jak by tomu mělo být architekta za rýsovacím prknem. Něco jako stupňovaní atmosféry, vyvažování tempa či bohužel i ta nejjednodušší základní logická návaznost scén je v jejím podání naprosto amatérská. Vlčí bouda dosahuje vrcholu neumětelství. Je to špatný film od sklepa až po půdu. Mladí herci hrají děsivě, a to až tak, že by se zarytý optimista mohl domnívat, že se jedná o režisérčin záměr, ovšem neherectví typu "Hoří má panenko" a neherectví "Vlčí boudy"...to je skutečně jako nebe a dudy. Až zvrhle alibisticky pak působí snahy o nejapné podobenství, nebo snad hlubší morální úvahu mimozemšťanů s po sté omýlanou výtkou k pozemšťanům, ve smyslu jejich sebedestruktivní a sebevyhlazovací nátury.....adaptované notabene na blboučky naivní mozečky netušících teenagerů, neschopných ty věty absorbovat. Přítomnost takových herců, jako Macháček a Kačer v téhle hrůze raději nekomentovat. Jako by pozvali Lawrence Oliviera do Tele Tele.0% ()
Jasně obšlehnutá Věc od Carpentera na český způsob à la Sněženky a machři. Atmosféru to má, ale o horor se v žádném případě jednat fakt nemůže, když se každou chvíli smějete debilitě zúčastněných. Macháček má frašku asi zachraňovat, jemu jsem se ale tlemil nejvíc. Psycho mě jako třináctiletého vylekalo velice, Vlčí bouda se mnou nic nedělala v devíti letech, nedělá ani v dospělosti. Za sníh, boudu mimo civilizaci a indulonu na ksichtě jednoho z herců dávám hvězdu navíc. ()
Tajemná atmosféra na odlehlé horské chatě plné dětí a třech mimozemšťanů. Co víc si přát. A nemusí přitom téct potoky krve a šlehat laserové paprsky. ()
Presne jak rika kolega doktor - tehdy to byla fakt pecka... Jeste pridavam uvahu o spojeni brilantniho Machacka a podivnych nehercu. Nevim jestli to byl zamer nebo ne, ale tomuto hororu to pridava dost zvlastni atmosferu. + hudba, samozrejme. ()
"No tak to by jsme mohli hodit humus dance ne? - ale to se teďka všude tancuje." Svete čuduj sa, ale horory sa točili aj za čias totalitnej ČSSR. A tento film je skutočný psychologicko-hororový klenot. Trojica mimozemšťanov maskovaných za ľudí sa snaží uskutočniť experiment na skupine mladých, ktorí prišli na lyžiarský kurz. Sledujú chovanie ľudí v zložitých krízových situáciách. Dotyčná búda je na mieste odrezanom od civilizácie, zásoby potravín sa tenčia a napätie stúpa. Prepadnú mládežníci zvieracím pudom a vyvraždia sa navzájom? Alebo sa spoja v jeden celok a pokúsia sa z tejto pasti zdrhnúť? Dotyčná skvadra je zmes všetkých možných pováh: drsňák s kriminálnou minulosťou, (ktorý má jediný dosť rozumu), naivky, feťák, fracek z bohatej rodiny. Hlavný vodca ufónov zvaný "táta" (Miroslav Macháček) zneuživá tých blbších a robí z nich donášačov. Presne ako v tej dobe štb presviedčala ľudí k spolupráci. Práve tento film je jasná alegória na totalitu. Scénky ufónov ako válanie sa v snehu sú dosť mrazivé. Vôbec čudujem sa že to v svojej dobe prešlo cenzúrou. Věra Chytilová natočila dosť pôsobivý sci-fi horor a myslím že stojí za pozretie. Za pozornosť stojí aj psychedelická hudba Michaela Kocába. ()
Když jsem si pouštěl film od Chytilové netušil jsem, že uvidím Thing po Československu. ()
Vážení přátelé... tak tohle je fakt psycho jak má být ! A ten skvělej Macháček, ten je prostě k posrání ! Bych se z něho zbláznil hned... Manipulátor...Díky paní Věro, za jednu z největších hereckých příležitostí pro něj v té době a možná vůbec...on jich moc neměl, přesto,že by si je zasloužil, stejně jako třeba pánové Kemr, Hrušínský,nebo Čepek... Tísnivá atmosféra jako prase a to finále ?Hmm...tak tomu říkám Sophiina volba... Hodnocení? Spíš 4,5* ()
Před lety jsem film hodnotil takto: "Na české poměry kvalitní psychohoror. Jak snadno se dá udělat kvalitní film v malých podmínkách: jedna chalupa, pár scén venku na sněhu a hlavně zajímavý scénáristický nápad uzavřít skupinu mladých lidí s třemi mimozemšťany do těchto prostorů. Mladí občas trošku přehrávají, ale to už tak nějak k filmům Věry Chytilové patří. Opravdu mistrovský počin, kde postupně graduje napětí." Po letech jsem film shlédl znovu a při scéně, kdy Macháček zavelí studentům pozor a oni poslechnou i přesto, že už se Macháček se svými noshledy odhalil, jsem si uvědomil, že ten film je vlastně úžasná alegorie o české společnosti pod totalitním režimem. Trojice vedoucích se prvně tváří mile, jako když KSČ slibovala světlé zítřky, pak začne utahovat šrouby a studenty různě šikanovat (50. léta), aby následně přiznali, kdo jsou a čím jsou zač (1968), a přesto zůstali u vedení skupiny, která je pořád poslouchá (po 1968). Cestou ven je jen společná revolta nikoli ve smyslu jeden za všechny, ale jedině všichni za jednoho. Bude mít ale taková revolta úspěšný konec, není česká společnost předurčena k tomu, aby kvůli své nátuře znovu a znovu podstupovala výše uvedený koloběh nechání si mazat med kolem huby, zbavit se svých svobod, než znovu dojde na revoltu? ()
Hororový film o morálke.Zvláštne? Ale to je Vera Chytilová:)Cakala som niečo lepšie(vzhľadom na niektoré komentáre), no nesklamala som sa veľmi. Miestami mrazivé,miestami vtipné,miestami nudné. Celkovo (nad)priemerné:) ()
Čeho je moc, toho je Chytilová. ()
Jednou, hodně dávno, jako malý kluk, jsem to viděl v TV. Tedy, mám ten dojem, že to na mě už tehdy udělalo dojem. Vůbec, já měl vždy rád komorní vypjaté situace ve večerních vysílacích hodinách. Dnes jsem se tak prohrabával filmografií Chytilové, co by mě tak mohlo zaujmout, nakonec jsem sáhl po Vlčí boudě. Snažil jsem se zatím vidět všechny její 'lepší' filmy. Trochu se bojím těch slabších, protože zatím je paní Chytilová jediná ve filmu a jedna z mála žen, které v umění jako takovém, uznávám. Ne, že by její režie byla bůhví jak oslňující, ale z toho, co jsem zatím viděl (Kalamita, Dědictví, Kopytem se, kopytem tam) mě přinejmenším vždy zaujala a vryla se do paměti. K Vlčí boudě bych měl snad jen jednu výhradu a to sice, že přehrávající a pořvávající mladí herci nejsou to pravé ořechové - tehdy to možná tak nebylo do očí (a uší!), ale dnes už to je přinejmenším trochu trapné. Macháček funguje. Povalování ve sněhu působí prapodivně. Zprvu jsem si říkal, že se málo tlačilo na pilu a šlo moc málo do extrému, ale nakonec se to dozestupňovalo až k úchvatnému finále, které poukazuje, že i malý film může být velkolepý. Myslel jsem si, že je to jasná hra, od začátku, ale nakonec.... kdo vlastně ví? 7/10 ()
Bezpochyby uznávam kvality filmárskej práce p. Chytilovej, tak ako aj v tomto prípade, že dokázala navodiť dosť nepríjemnú a depresívnu atmosféru, miestami to bolo psycho. Ale psychológia a charaktery postáv, ktoré boli doslova idiotské (aj keď to bolo určite zámerom) mňa minulo účinkom na celé kilometry a celý film bol veľkým utrpením a iritovaním. Morálka, posolstvo, či o čo tu išlo mu bolo nejako jedno.... ()
Reklama