Režie:
Věra ChytilováKamera:
Klaus FuxjägerHrají:
Bolek Polívka, Jan Antonín Pitínský, Milan Šteindler, Chantal Poullain, Věra Havelková, Petr Vacek, Jaromír Barin Tichý, Veronika Bellová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Dovolená u moře. Na pláži filozofují po prohýřené noci doktor Rosťa s přítelem Petrem o podstatě člověka. Jejich vzrušenou debatu o tom, zda je člověk Bůh nebo Ďábel, přeruší vpád naháče z vedlejší nudistické pláže Paradiso. Muž zoufale hledá lékaře, protože jeho malý syn asi snědl něco, co neměl. Nyní však vychází najevo, že dosavadní příběh byla fikce a že doktor je současně i režisér jakéhosi experimentálního dokumentu. Smyslem filmu je analyzovat, čím se nahý člověk liší od opice. "Materiálem" k tomuto bádání jsou dobrovolníci, nudisté, které zlákaly peníze, zvědavost nebo touha po exhibici. Ti však nejsou o podstatě experimentu pravdivě informováni, aby se v situacích, které jim filmový štáb nastraží, chovali co nejpřirozeněji. Celý projekt financuje zbohatlický ruský producent Igor. Naivně věří, že se mu podaří potlačit filozofické ambice tvůrců a na lascivní komedii o naháčích pak slušně vydělá. Kromě toho chce mít ze své rozmazlené dcery Lenky herečku. Natáčení provází řada konfliktů, vztahy mezi protagonisty se vyhrocují, ponižovaní nudisté se bouří a za režisérem přijede nečekaně manželka, známá hvězda, řešit i s dětmi rodinné problémy. Situace na pláži Paradiso spěje nevyhnutelně k dramatickému konci.
Režisérka Věra Chytilová se opět po hořké komedii PASTI, PASTI, PASTIČKY vrací ke svému zásadnímu celoživotnímu tématu - morálce, svobodě, hledání smyslu existence. Princip "filmu ve filmu" umožňuje nahlédnout téma z různých úhlů a v několika významových rovinách. "Náš příběh hledá odpověď na to, jestli člověk dokáže být šťasten, když k tomu má možnost. Zda není zahlcen malichernostmi a dovede se dívat na život z ptačí perspektivy. Nahota je ve filmu chápána obrazně jako určitý druh osvobození. Nedovoluje nic předstírat, zbavuje nás předsudků. Ten příběh ale není o nahotě, ale o lidské hlouposti a nepoučitelnosti," míní režisérka. Spoluautor scénáře a představitel hlavní role Bolek Polívka říká:"Vyhnání z ráje je také o manipulaci a tvůrčím šílenství. Náš film - to jsou drobná pozorování lidského chování, která mají svůj patos i svoji velikost. Pojednává o lidských citech, vášních a vztazích, i o temné primitivní stránce naší přirozenosti."
Věra Chytilová chtěla natočit podobenství o tom, jak filmaři natáčejí podobenství, o nahotě jako základu přirozenosti, o nahotě jako rajském stavu odkazujícím až něm k Adamu a Evě. A také o tvůrčí posedlosti, která nevnímá hrozící důsledky. Ale vyšla jí pitvorná skrumáž po sobě se válejících naháčů, jednou s postavami dobře rostlými, jindy s těly obézními, ochablými, s nestvůrně vyvalenými břichy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (179)
Viděla Chytilová zase kolem sebe něco, co nikdý jiný neviděl a historie jí dá za pravdu? Nebo to točila při svých útěcích z ústavu? Přestože je to hodně kontroverzní film (český pročismus) plný nechutné (umělecké?) nahoty, tak si myslím, že mezi dvoustovku nejhorších filmů světa to nepatří. Jednou to možná bude považováno za dílo nejlépe zachycující dobu a bude se vyučovat na filmových školách. ()
Je nepochopitelné, jak jsou "recenzenti" tohoto filmu krátkozrací. Jedná se bezesporu o umělecky (obrazově, výpovědí) nejambicióznější porevoluční dílo režisérky. Je to Kurvahošigutntag pro intelektuály. Nehledě na precizní subverzivnost scénáře (strukturou podobné Epidemic od Triera), nádherná je kamera, úžasné jsou záběry digitálem podmalovávané Mahlerem, je zde tolik vizuální něhy filmové babičky k malým dětem, ke kráse i škaredosti lidského těla, je zde intelektuální dědictví její hippie generace. Pro mne velmi silný večer, na který budu dlouho vzpomínat. Myslím si, že v nepochopení jde o analogii k Němcovu Jméno kódu: Rubín. Ještě, že je to jedno-). ()
Kultura českého národa je paní režisérko Věro Chytilová, Bolku Polívko, Milane Šteindlere a vy všichni ostatní tvůrci tohoto filmového odpadu opravdu pokleslá. Především díky všemožné Hollywoodské produkci a komerčním TV, které se na našich obrazovkách vcelku snadno zabydlely. To však neznamená, že národ přijme úplně všechno. Tohle paní režisérko, tohle ale snad překonává ten největší filmový škvár, který na půdě tradičně kulturního evropského kontinentu vůbec kdy vznikl. Pokud jste tímto chtěla dokázat, že jste režisérka světové úrovně, tak jste to opravdu dokázala. Zařadila jste se u mě na nejvyšší příčku všeho filmového odpadu jaký existuje. Nejsem puritán a nahé tělo ve filmu neodmítám, ale to nahé tělo musí mít ve filmu nějaké opodstatnění a jakousi "nepsanou" kulturu. Český národ však ještě naštěstí není kulturně tak zkažen, aby to zřetelně nedal najevo svým hodnocením všem tvůrcům tohoto "nevkusného a bezduchého filmového výkvětu". Bravo Bolku, i Vy Milane. Tohle bych od vás opravdu nečekal. ()
Věra Chytilová je mi sympatická jako osobnost, ale její tvorba se vlní na jiné vlnové délce. Proto jen velice nerada hodnotím její filmy. I zde se objevují zajímavé momenty, ale jako celek neshledávám pro svou osobu žádný velký přínos. Spojení herců a neherců budí spíš pocit trapnosti a hluchým míst. Objevující se výtvarné obrazy a náhledy do lidské duše nedokáží bohužel tyto zápory vyvážit. ()
Nedovedu dost dobře odhadnout, co měla Chytilová v úmyslu, když točila Vyhnání z ráje, ale nepochybně se nechystala na konformní film. Což zjevně dodržela. Snad je to v mém případě přání otcem myšlenky, ale vnímal jsem tento značně pokleslý snímek jako parodii surrealistických filmů šedesátých let, satiru na dnešní (nejen filmařské) poměry, a ta podivná až přezíravá neučesanost na mě působila osvěživě. Bohužel některé scény byly příliš polopatické až klišoidní (svalovci nad nemrcouchem), některé zbytečně křečovité a toho přehrávání (mj. Vacek) bylo na můj vkus příliš. Buďsi to klidně bylo záměrem (zdali), ale to jsem už nepobral. Celkově však tragické hodnocení na ČSFD považuji za hrubé nepochopení - ale možná je to pro tenhle film spíš pocta. „My tady letíme studeným vesmírem na malý kouli, a ty lidi si to vůbec neuvědomujou.“ (tak nějak) ()
Galerie (1)
Zajímavosti (4)
- Režisérka Věra Chytilová vzpomínala, že "jsem sama jednou pobyt na nudistické pláži absolvovala. Tehdy se jezdilo k Baltu, a protože děti chtěly k moři, tak jsem je tam vzala. Myslela jsem, že budu muset překonat stud, ale byli jsme v neznámém prostředí, takže za chvíli jsem se ostychu zbavila. Dokonce mě napadlo, že lidé v plavkách působí špinavě. Nudistická pláž byla i lépe udržovaná, a tak jsme si pomalu začali připadat jako ti lepší." (NIRO)
- Ve filmu mimo jiné zazní skladby Gustava Mahlera („Symfonie 1 D dur“, „Symfonie 2 C mol“ a „Symfonie 4 G dur“) a Antonína Dvořáka („Requiem opus 98“). (noelcoward73)
Reklama