Režie:
Miroslav CikánKamera:
Jaroslav TuzarHudba:
Josef StelibskýHrají:
Růžena Nasková, Jiří Steimar, Nataša Gollová, Stella Májová, Antonín Novotný, R. A. Strejka, Jan Pivec, Vlasta Hrubá, Stanislav Neumann, Emilie Hráská (více)Obsahy(1)
Studentka práv Jiřina (N. Gollová) přijede na prázdniny do rodinné vily své babičky paní Bártlové (R. Nasková). Svezou ji autem kamarádi Vašek a Karel (R. A. Strejka a A. Novotný), kteří mají trampskou chatu v nedalekém lese. U babičky Bártlové žije druhá vnučka, patnáctiletá Jarmila (S. Májová), kterou zle sužují konzervativní názory staré paní a její přísná výchova. Do vily dochází pravidelně rodinný přítel a lékař MUDr. Kosina (J. Steimar), který léčí babiččiny vesměs smyšlené neduhy. Babička nemá ráda moderní mladé muže, ale svůj názor, když student medicíny Karel svým zákrokem zachrání život nešťastně zraněnému synovi jejího zahradníka. Babička začne chodit na procházky do přírody a konečně nepotřebuje žádné pilulky… Režisér Miroslav Cikán využil velkého komediálního talentu přední členky Národního divadla Růženy Naskové a velmi oblíbené Nataši Gollové, která zastupovala v českém meziválečném filmu typ moderní, vtipné a často ztřeštěné dívky. (Česká televize)
(více)Recenze (100)
Mám ráda filmy pro pamětníky, ale tento mi nesedl. Spíše než vtipné mi to přišlo trapné, přehrávající, umělé, hloupoučké a nedostalo do děje, přitom rádoby "výchovné." Nedostavil se sladký úsměv, přenesení se do idylických časů plného lidí z reprezentativních vil, elegánů v kostýmech, ze kterých srší zábavné věty a žijí v kouzelném světě lepší společnosti. Ani jsem neprožívala sladkobolně melodramatické emoce, nezasmála se, nepokochala se, myšlenkově se neobohatila, prostě prázdno. Bylo to bez atmosféry a příliš nucené. "Příklady" mě nepřitáhly ani ničím neoslovily. A do toho ten způsob konverzace... Naivní a bez invence. Patnáctiletá opožděná Jarmila s opakovaně vyplazeným jazykem, úmyslně prkenná obrýlená vychovatelka (jak nevšední nápad!) ... Další film na pohodičku? Ne, tentokrát fakt ne. ()
Jsem bytostně utvrzen v tom, že Růžena Nasková byl/a transvestita, který by Arnolda Schwarzeneggera skládal k zemi jemným úderem malíčku levé ruky.. pokud měl shlédnutý film nějaké kvality (tradičně rozverná Nataša Gollová, uťápnutý komorník.. nebo šejk Peterka a Jarka Metelka jako veselí, nicméně uvědomělí trempíci) pak byly zcela přehlušeny zjevem dotyčné, resp. dotyčného.. když Růžena Nasková sytým barytonem pronášela větu:" A co jsou to ty tepláky?" .. nevěděl jsem, jestli se smát nebo plakat.. ()
Rád jsem na tuto komedii po delší době narazil. Dost jsem si ji pomatoval z minulosti, ale nevěděl, jak se jmenuje. Když se zamyslím nad faktem, že trempové většinou autem až ke své chajdě nejezdili, fakt, že auto, které bylo v poměru k platu, dražší než dnes a bylo opravdu jen pro ty vyšší vrstvy, tak mne vychází, že tito trempíci byli vlastně tkzv. zlatou mládeží tehdejší doby. Ale jinak moc dobře zahraná a vyvážená komedie, bez nějaké slabiny. Za mne tak 65 až 70%. ()
Velice sympaticky ztvárněný generační střet. Na jedné straně babička, která lpí na dávných zvycích, časovém řádu, pořádku a tak trochu despoticky vládne své rodině i služebnictvu. Na straně druhé její dvě mladinké vnučky, které si v době prázdnin chtějí užít léto, koupat se v řece, vyjet si na lodi, posedět u táboráku. Trampující vysokoškoláci byli třešinkou na dortu (jednoduchý technický problém, exemplář boule obecné a další). Růžena Nasková v obou hereckých polohách, vážné i komediální, úžasná a odzbrojující (babička v teplácích, to je šlágr). Příjemné ohlédnutí za starými časy. ()
Galerie (16)
Zajímavosti (7)
- Na scénáři k filmu se podílel známý trampský písničkář Jarka Motl. (raininface)
- Růžena Nasková ve filmu skutečně střílí z kuše, sama tento sport provozovala soukromě doma. (M.B)
- Slavná píseň „Právě proto“, kterou si lid přejmenoval na „I kdyby se lidi na mě mračili“, složil Jaroslav Mottl. Ve filmu si ji zazpívali herci Strejka a Novotný a za Gollovou Inka Zemánková. Na desce však vyšla v podání Oldřicha Kováře. (sator)
Není lehké se ze starých zažitých zvyků, přizpůsobit se novému stylu (nejen v oblečení) a nové době..Nakonec byla teta Růžena přeci jenom ráda že její názory zůstali uvnitř mladé, a že svůj styl života přispůsobila svému věku. Ale tak jak to udělala a dokázala doposavad poněkud staromódní ale jinak velice důstojná a vážená dáma Růžena Nasková alias Bártlová, to nemělo vážně chybu. Už jen zmíněné noční trampování, společné táboráky, změny v zažitých každodenních činnostech jako je jídlo, pití, léky atd. Pozdrav "Ahoj"! na překvapeného doktora Kosinu. Dokonce nám všem co jsme tento film viděli dokázala jaká je i výtečně znamenitá lukostřelkyně, nebo také jako řidička nebyla vůbec špatná že..? 36. koní pod kapotou je holt třicet šest koní, to nejsou ani dva ani pět docela živých koní, kterými se nechala ještě donedávna ve svém kočáře voziti. O tom se ostatně sama na konci filmu mohla přesvědčit. Její role tedy byla významná (nikoliv však ta nejlepší), myslím že nedosahovala kvalit její tety Berty z Tetičky nebo Vilemíny z Kouzelného domu. Člověku se nechce ani věřit kolik úsilí musela do této své role vložit, než vyhověla představám režisérových. Ale nevěřte tomu přátelé..Někde jsem totiž četl, že byla sportovně nadaná a že se dokonce sama sportovní lukostřelbě věnovala ! A dokonce tímto nářadím vybavila i své letní sídlo v Ládví v Kobylisých. Nataša Gollová (Jiřina), už nebyla tak potrhlá jak jsme ji znali, ale dokázala také docela solidně zahrát i významnější a vážnější role. Myslím si že první. Pak až teprve přišli ty její potrhlé crazy role viz. filmy : Kristián, Eva tropí hlouposti nebo Hotel Modrá hvězda. Antonín Strejka (Vašek) a Antonín Novotný (Karel) se znovu setkali před kamerou a to od filmu Škola základ života (kde hráli oba mladé studenty), a znovu nám ukázali své přednosti, a to že nás diváky stále dovedou pobavit ale také zaujmout. Poslední roli kterou však nešlo přehlédnout byla role sluhy Adama (Stanislav Neumann), v té době známý to figurkář, podobně jako třeba Václav Trégl, Otakar Motyčka či Alois Dvorský. Jeho usměvavé šibalské grimasy, stálé se divení něčemu, spolu s typicky sluhovskou, avšak v přírodě s trochu nemotornou chůzí a s obrany schopností mě přiváděli stále k velkým záchvatům smíchu. Vzpomenuli-si jen na scény kdy šel s nějakým košíčkem s jídlem a pitím za mladými na chatu, tedy než tam vůbec došel, a pak ta rána kterou dostal od pastičky v chatě, nebo stálé popíjení a schovávání koňaku který byl ve skřínce na zdi. To vše zahrál opravdu přesvědčivě a s osobitou elegancí. Jan Pivec, tentokrát v roli podvodníka Koláře takový prostor nedostal ale opět to bylo v rámci všech jeho možností, a výkon co do podoby to byl určitě velice solidní s jeho typicky mladým suverénně elegantním a sebevědomým vyjadřováním. Jedná se o takový starý milý film plný pevně stanovených zásad který neurazí ani nezklame. Navíc za krásnou letní přírodu s Posázaví a ze zámku Břežany dávám přeci jenom nakonec o hvězdičku víc než jsem původně plánoval. () (méně) (více)